224 
bragte paa Bulbjerg, efter længere Tids Varme og Tørke faldt en 
Del Regn; som Følge heraf var Sneglene den næste Morgen paa 
Færde i stort Tal. Jeg bemærkede nu først, hvorledes et Par Snegle 
ivrigt begnavede en tom Skal, af hvilken store Dele allerede var 
bortædte, og blev derefter hurtigt klar over, at naar Dyrene ofte 
fandtes samlede i Klumper paa flere Individer, var dette ikke i Al¬ 
mindelighed at opfatte som Indledningen til en Parring; hvad jeg 
havde for mig, var derimod det for lange Tider siden afjapetus 
Steenstrup*) beskrevne, men, saavidt jeg ved, aldrig senere iagt¬ 
tagne Fænomen, at Helix nemoralis i kalkfattige Egne stundom 
skaffer sig den nødvendige Kalkmængde ved at begnave andre Indi¬ 
viders Skaller. 
Steenstrup, som gjorde sin Iagttagelse paa de sandede Bakker 
„Mulebjergene“ nær lille Vildmose, skildrer meget levende, hvor¬ 
ledes han traf Dyrene „sammenhobede i runde Bolde, 3, 4, 5 
Stykker sammen“, og hvorledes de, med deres faste Kalkkæber, 
paa hinandens Skaller skrabede alle Vindingerne eller enkelte Punkter 
af dem saa tynde som Silkepapir; undertiden gnavede de ogsaa 
Hul, især i den yderste Vinding, og afgnavede, fra Randen af denne 
Aabning, Skallen, saaledes at der af de to yderste Vindinger under¬ 
tiden kun var Mundrand og Skalstøtte tilbage. 
Rigtigheden af denne Beskrivelse kan jeg kun bekræfte, ihvorvel 
jeg maa tilføje, at jeg næppe har set levende Eksemplarer, paa 
hvilke Skallen var helt gennemgnavet; at noget saadant kan ind¬ 
træffe, ser jeg dog, navnlig med Henblik, dels paa adskillige døde 
Individer med stærkt ødelagt Skal, dels paa de ikke sjældne, re¬ 
genererede Skaller, ingen Grund til at betvivle. 
Steen s tru p’s Formodning, at det ikke var for at opæde hin¬ 
anden, men kun for at skaffe sig Kalk, at Dyrene gensidigt begna¬ 
vede hverandres Skaller, er utvivlsomt rigtig; herfor taler saavel, 
at tomme Skaller syntes at være lige saa efterstræbte som beboede, 
som at man, naar man fandt en tilfældigt henslængt Limstensblok 
i Klitterne, kunde være temmelig sikker paa at finde den besat 
med Snegle, som begnavede den og derved efterlod tydelige hvide 
Mærker i den vejrslaaede Overflade. 
*) „Optegnelser om danske Dyrs Forekomst og Levemaade“. Naturhistorisk 
Tidsskrift, 2. Bd., 1838—39, pag. 539. 
