59 
niått ofverstiger betydligt de af Co I lin vid Hellebæk antralfade, 
af hvilka det stdrsta hade en langd af 29,5 mm. Fargen ar i all- 
månhet smutsigt hvit med de radiåra banden varierande och ibland 
sammanflytande. Ofta iiro banden knappt markbara och då vanligen 
uppldsta i små bruna, på de koncentriska ribborna regelbundet ord- 
nade flåckar, som perlbandslikt fdlja ribbornas (»fre kanter. Mark- 
ligt nog upptager Prof. E. Lbnnberg icke arten såsom antrålfad i 
Øresund, enligt hvad jag kan finna i nåmde hu’fattares arbete „Un- 
dersokningar rcmande Øresunds Djurlif“, Meddel, från Kgl. Landt- 
bruksstyrelsen N:r 1. 1898. 
Venus fascidta Don. Ett gammalt skal af denna art har jag 
fått från skalbottnen utanhir Råå. I den mig tillgångliga littera¬ 
turen har jag icke sett den upptagen såsom kånd ifrån Øresund, 
och fbga troligt år, att den numera finnes lefvande dårstådes. Når- 
maste lokal intill Øresund, dår den antråffats, år i Skeldervikens 
mynning, dår den erhållits sommaren 1902 af Prof. Liinnberg. 
Det af mig funna skalet måter i långd 22 mm. 
Liicina borealis Lin. (Lucina borealis Lovén). Talrika skal 
har jag fått vid Råå på ett djup af 20 meter, skalbotten. Arten ar 
visserligen kånd forut genom antråffade doda skal från Øresund 
norr om Hven, men upptager jag arten i denna forteckning, då 
jag haft tillfålle att måta en del exemplar. Det storsta af mig an¬ 
tråffade måter i långd 22 mm. Troligt år, att arten finnes lefvande 
inom denna delen af sundet. Collin har funnit den vid Helle¬ 
bæk, och flera af de af forfattaren erhållna skalen synas vara nyfi¬ 
gen doda. På ett skal såg jag fragment af låsbandet ånnu kvar- 
sittande. Lilljeborg har funnit arten vid Kullaberg i September 
1851. Dock angifver denna fitrfattare icke, om arten antråffats i 
lefvande eller doda exemplar. 
Cardium echinatum Lin. Denna stora mussla finnes ej såll- 
synt ånda ned till Hven, och utanfiir Råå finnes den på 20 meter 
Zo.s/e/’o-botten. I fiskgarnen erhålles den ibland og fastnar lått 
genom sina krokiga taggar. Det storsta exemplar, jag uppmått, 
hade en långd af 54 mm, hvilket mått ofverstiger de af Collin 
vid Hellebæk uppmåtta exemplaren. Det angifna måttet på Råå- 
exemplaren utgiir antagligen maximistorleken i Øresund. Skalen 
variera något. På en del åro ribborna mer eller mindre upphojda 
på skalens innersida. På andra dåremot åro ribborna blott antydda. 
