97 
benet. Alle Haandens Kløer ere bievne mægtige sammentrykte 
skarpe Kroge; det samme gjelder Fodens Kløer, skjønt i noget min¬ 
dre Grad. Trædepuderne paa Haandflade og Fodsaal udviskes, Saa- 
1erne have næsten faaet Præg som Sugeskiver. Nøglebenet er paa 
ejendommelig Maade rykket ud fra sin oprindelige Forbindelse med 
Brystbenets Manubrium og er derimod bundet til 1ste Ribbens 
Brusk. En ualmindelig stærk tapformet Udvæxt fra Grunden af 
/Vc. coracoideus er fremkaldt af Ligamentnm coracoclavicidarc. 
Ribbenene ere bievne paafaldende brede, vel nærmest under Paa- 
virkning af Skulderens Muskler; og Ribbens-Bruskene ere delvis 
forbenede. Halshvirvlerne ere ret stærkt forlængede, vel som Følge 
af, at Halsen under Springet saa vidt muligt strækkes for at øge 
Legemets Bæreflade. Fordi selve Kroppen kun i mindre Grad bøjes 
og strækkes, blive Ryghvirvlernes Torntappe forholdsvis lave og 
mindre heldende i modsat Retning. 
Som sædvanlig hos klatrende Dyr øves Syn og Hørelse særlig. 
Øjet bliver meget stort og virker stærkt formende paa sine Om¬ 
givelser; især Øjehulens Bund fladtrykkes og udvides; Kindbuens 
øvre Rand kommer til at helde stærkt udad; en bred Prc. siipra 
orhitalis, med stærkt fremstaaende Prc. j)()storbitalis, er fremkommen 
og skudt stærkt ivejret, omsluttende et Forainen siipraorbitale; 
ogsaa en bred Prc. posiorbitalis paa Kindbuen findes. Ørets høje 
Udvikling viser sig i, at Trommebenet har mistet Ringformen, har 
udvidet sig til Skaalform og faaet lang, tudformet ydre Øregang. 
Stigbøjlen har faaet Hinde-Aabning, som hos alle de kjendte Insekt¬ 
ædere. — Som det ofte sker netop hos Pattedyr med stærke Be¬ 
vægelser og stærkt Aandedræt, er der fra Næsehule og Tromme¬ 
hule trængt Luft ind i Omgivelserne. Fra Næsehulen udgaar en 
rummelig Sinus maxillaris i Overkjæbeben og Taareben. Fra 
Trommehulen udgaar Luftrum, der fylde og udvide Pars mastoidea 
og Prc. postglenoideiis; Pars mastoidea skyder sig pukkelformet 
langt tilbage og smelter sammen med Omgivelserne.') 
Leptictididæ. Nær ved Galeopiihecidæ, udsprungne fra Fami¬ 
liens oprindeligste Former, staar en lille Gruppe indbyrdes nær- 
staaende nordamerikanske Familier, alle uddøde i Tertiærtiden: 
Leptictididæ, Titlotheriidæ, Periptgchidæ og Stijlinodonfidæ. Den 
Egenskab, der knytter disse amerikanske Familier sammen med 
Vidensk. Medd. fra Dansk nalurh. Foren. Hd. G8. 7 
