104 
Periptychidæ.) 
B. De øvre Bagkindtænder kun lidt eller slet ikke afsmal- 
nende indad, med i Tværsnit nærmest firsidet Krone. 
1. De øvre Bagkindtænder lidt afsmalnende indad; ingen 
af Tænderne riflede. 
Anisonchus. 
2. De øvre Bagkindtænder ikke afsmalnende indad; Kind¬ 
tænderne stærkt riflede. 
Periptychus. 
Stylinodontidæ. Stylinodontidernes Afvigelser fra Leptictididerne 
ere Følger af, at de have brugt de fleste af Tænderne til at 
bide i og knuse haarde Stoffer, hvad enten det har været Knog¬ 
ler, haardskallede Dyr som Krabber eller andre Leddyr, eller 
Muslinger og Snegle, eller maaske haarde Frugter eller andre 
Plante-Dele; Tandsættet faar Mindelser om det massive Præg, det 
har hos forskjellige andre Pattedyr, der bide i haarde Ting: Hyæner. 
Havodder, Hvalros og andre, men er udformet paa sin egen Maade. 
Først og fremmest ere Hiørnetænderne tagne i Brug som vigtigste 
Bide-Redskab, og de beholde næsten stadig Forrangen for alle 
de andre Tænder; Kindtænderne have ogsaa været stærkt udnyt¬ 
tede, de forreste af dem til en Begyndelse ikke fuldt saa meget 
som de andre, men senere desto mere; Fortænderne derimod ere 
komne ud af Brug, med Undtagelse af den yderste i hver Kjæbe, 
der i hvert Fald en Tid følger nogenlunde med i Udvikling, men 
senere vantrives ligesom de andre. Rækken af Familiens Slægter 
begynder med Former, der i Tandsættet meget ligne oprindelige 
Insektædere; hos de sidste Led i Rækken ere Hjørnetænderne 
bievne uhyre store buede Tænder, rodløse, med sprængt Emaille- 
klædning i Form af Baand langs Tændernes Forside, alle Kind¬ 
tænderne, og især de forreste, ere bievne store, højkronede, rodløse, 
ligeledes med sprængt Emaille som Baand langs Siderne, men For¬ 
tænderne ere forsvundne, maaske med Undtagelse af en enkelt 
Vantrivning; de tilstedeværende Tænder ere tæt sammentrængte i 
Kjæberne. I tilsvarende Grad som Tænderne voxe Tyggemusklerne 
og sætte deres Præg paa Hovedskallen; Tindingmusklen er den, 
der fra første Færd voxer mest, og den fremkalder stærke Kamme 
paa Hjernekassen, skyder Kindbuen udad og giver den Styrke og 
frembringer stærk Væxt i Underkjæbens Prc. coronoideiis] senere 
