127 
formede, dog brede; de følgende, fire, Tænder foran p4, blandt 
dem øvre Hjørnetand, ere vel kun smaa og ensartede, men dog 
ret stærke; Hjørnetanden er som de andre, har helt mistet sit 
Særpræg; i Underkjæben har den forreste tilstedeværende Tand, 
vist i 2. Form og Størrelse svarende til de forreste øvre; de føl¬ 
gende, tre eller fire. Tænder foran p”4 ligne de tilsvarende øvre. 
Hos Néuvotvichus ere alle Tænderne forrest i Kjæberne, foran 
p4, paafaldende svage, tildels spredt stillede; forreste øvre Fortand 
har vel noget udbredt Krone, men er dog kun svag, og 2den øvre 
Fortand er kun lille; de følgende, tre. Tænder foran p4 ere ret 
uens, alle svage, men Hjørnetanden dog med lidt Minde om sit 
Særpræg; i Underkjæben er den forreste Tand saa godt som ikke 
forstørret; de følgende, fire. Tænder foran p4 ere ensartede, smaa, 
tildels spredt stillede. 
I Uddannelse til Gravning og alt, hvad dermed følger, ere 
Slægterne af Afdelingen Talpini naaede højere end andre Talpider; 
men deres Oprindelse maa de have fra lavtstaaende Myogaliner, 
der endnu have beholdt en Egenskab, der ikke findes hos nogen 
af de kjendte Myogaliner, men derimod er almindelig blandt Tal¬ 
piner: øvre Hjørnetand havde beholdt sit Særpræg som Hjørnetand. 
Hos Slægterne af Afdelingen Talpæ er øvre Hjørnetand en stor 
veludviklet Tand med typisk Form som Hjørnetand, maaske endda 
snarest endnu mere udpræget end hos Stamformen; alle Fortæn¬ 
derne ere smaa, ingen af dem særlig uddannede som Dele af 
Niptang; den forreste øvre viser i det højeste en lille Begyndelse 
i denne Retning. Som Bod for nedre Hjørnetand, der er formet 
som Fortand, som hos alle kjendte Talpider, har forreste nedre 
Forkindtand faaet Præg som Hjørnetand. 
Talpa er den oprindeligste af Afdelingens Slægter. Dens Tand¬ 
sæt er det typiske i Henseende til Tændernes Tal, og Tænderne 
ere meget ligelig udviklede; og Hovedskallens Ansigt er i tilsva¬ 
rende Grad langstrakt. 
»Mogeva« afviger kun ved, at nedre bageste Fortand er for¬ 
svunden; den er hos Talpa den mindste blandt sine Omgivelser. 
Scaptochirus (med Parascaptor) afviger fra Talpa i anden 
Retning. Den hjørnetandformede nedre p I og baade øvre og 
nedre Bagkindtænder blive paafaldende svære; derimod er en af 
de øvre Forkindtænder, vist p2, forsvunden, undertiden ogsaa den 
