132 
iSoricidæ.) 
ind til Grunden af Prc. pterygoideus^ saa at F. ovale tilsyneladende 
kommer til at ligge paa dens Bagside. Ledfladen for Underkjæbens 
Hoved paa Corpiis s(H)(uuæ, der oprindelig er en lille plan Flade, 
breder sig og bliver lidt udhvælvet, skjønt den tilsvarende Led¬ 
flade paa Underkjæbens Hoved ogsaa bliver udhvælvet samtidig 
med, at ogsaa den bliver bred; Ledfladen paa Prc. postglenoideiis 
derimod er hul og optager en tilsvarende udhvælvet Flade paa 
Condylus. Fra første Færd ere Ledfladerne paa Corpus sqvamæ 
og paa Prc. postglenoideus i bred Forbindelse indbyrdes, ligesom 
de tilsvarende Flader paa Underkjæbens Ledhoved; men efter- 
haanden som Ledhovedet bliver større, og Afstanden mellem dets 
Over- og Underside voxer, indsnevres og opløses Forbindelsen mel¬ 
lem de to Afsnit af de paagjeldende Flader; tilsidst har Under¬ 
kjæbens Ledhoved en næsten fantastisk Størrelse og Form, med 
to vidt adskilte Ledflader, en øvre og en nedre, begge udhvælvede, 
som Stykker af en Valseflade, glidende mod de ligeledes adskilte 
Ledflader paa henholdsvis Corpiis sqvamæ og Prc. posiglenoideus. 
I Ydersiden af Grunden af Prc. pterygoideus borer Underkjæbens 
store Ledhoved sig ind med sit inderste Hjørne og danner sig her 
et grubeformet Leje, dog uden Ledbrusk. 
Trynen faar en lignende Styrke som hos Talpider. De neder- 
ste Trynemuskler have skudt deres Udspring tilbage paa Prc. 
posttympanicLis sqvamæ og paa Tegmen tympani. Kindbuen 
opløses; kun en ganske lille Prc. zygomaticiis fra Overkjæbebenet 
bliver tilbage, slet ingen fra S(ivama. 
Nogen Uddannelse til Gravning har ogsaa præget Soriciderne. 
Til en Begyndelse kan der neppe nok tales om egenlig Graven, 
snarest om Roden og Boren i løs Jord, i nedfaldet Løv eller lig¬ 
nende; det ser nærmest ud, som om det kun gjelder en udvidet 
Brug af Trynen, saa at ikke alene Hovedets forreste Del, men 
hele Hovedet bruges som Skovl eller Løftestang, og at dernæst 
baade Skulder og Lend ere tagne i Brug paa lignende Maade. 
Haand og Fod derimod bruges kun i ringe Grad. 
Hovedskallen har Tilbøjelighed til at faa en lignende fladtrykt 
Hjernekasse som hos Talpider, dog langt mindre paafaldende og 
paa noget anden Maade formet. Den udhvælves til Siderne og 
bagtil, saa at Prc. posttympanicus sqvamæ kommer til at vende 
nedad, og at den øverste Del af Nakke-Ledknuden med Omgivelser 
