138 
(Soricidæ.) 
gjennemgaaende faste Forbening, der ogsaa er Skyld i, at der fra 
Sideranden af bageste Kilebens Krop udspringer en ret anselig Prc. 
tijnipaniciis, der dækker Trommehulens forreste inderste Hjørne. 
Som Graver har >'> Aiuirosorex« arbejdet paa anden Maade end den 
sædvanlige blandt Soricider; den har neppe brugt Hjernekassen til 
at løfte Jorden, derimod Skulder og især Fenderne, og med baade 
Haand og Fod har den kradset mere end andre. Det ydre Øre 
er svundet ind. Men Hjernekassen synes lige saa upaavirket af 
Grave-Arbejde som hos Crocidura; den er ikke særlig fladtrykt, 
har kun svagt fremadheldende Siipraoccipitale, har neppe udfladet 
Nakke-Ledknude og har ret stærk Nakkekam. Skulderbladet er 
lidt mere støtteformet. I Bækkenet ere Sædebenene lagte endnu 
tættere sammen bagest over Halehvirvlerne og sammensmeltede 
indbyrdes. Haand og Fod ere lidt stærkere end ellers og have 
faaet længere, mere lige Kløer, næsten lige saa store paa Foden 
som paa Haanden. Halen er bleven en kort Stump, ubrugt som 
den har været. 
Fra de oprindeligste Crocidiira-ArtQV, eller maaske fra en lavere 
nærstaaende Slægt, stammer ligeledes Sorex, eneste Slægt af Grup¬ 
pen Sorices; den har beholdt en oprindelig Egenskab, der ikke 
mere Findes hos de kjendte Arter Crocidura : den har endnu 5 øvre 
Mellemtænder, i hvert Fald som oftest, medens 4 er det højeste 
Tal hos de kjendte Arter Crocidura; men undertiden er det nær 
ved, at der kun er 4 eller 3, idet 5te eller 3dje og 5te eller 4de 
og 5te af de sædvanlige 5 Mellemtænder ere saa vantrevne, at de 
ere lige paa Vej til at forsvinde. Ellers er den gaaet videre, baade 
i Tandsættets Uddannelse som Tang og i Tillempning til Gravning. 
Bageste Spids paa den store øvre Fortand bliver mere fremtrædende: 
den store nedre Fortand faar udpræget savtakket øvre Rand; en 
Mellemtand mellem de to sædvanlige nedre findes ikke; alle Tæn¬ 
derne faa rødbrune Spidser; Underkjæbens Ledhoved biiverstørre, 
og dets øvre og nedre Ledflade skilles; Hjernekassen bliver mere 
fladtrykt og udbredt, med bred Prc. posttijinpauicus sfivamæ og 
udbredt Tegiueu tijmpani, saa godt som uden Nakkekam, med 
meget flad Nakke-Ledknude; Lemmerne blive lidt stærkere, saa- 
ledes Overarmen kortere og med stærkere Kamme; Skulderbladet 
bliver smallere; Haanden er tilbøjelig til at blive bredere. 1 Slæg¬ 
ten findes Arter (henførte til »Neosorex« undertiden), der ere lidt 
