147 
dens Omgivelser indskrænkes: p4 mister helt sin Bredform og bli¬ 
ver simpelt kegleformet, ^ svinder ind, og ni^ forsvinder. I 
Underkjæben ændres Tandsættet paa lignende Maade, men mindre 
paafaldende: mTr voxer i mindre Grad, og mz indskrænkes min¬ 
dre; men m3 forsvinder, og p4 faar helt Smalform. 
Dimylus er den af Slægterne, der staar paa det laveste Trin: 
m2 er endnu anselig forholdsvis og har i Tværsnit firsidet Om¬ 
rids. Derimod har p4 allerede faaet simpel Smalform. 
Hos Plesiodimylus er rn 2 meget mere indskrænket, er i 
Tværsnit næsten tresidet. Men p4 har endnu beholdt en indre 
Hælspids. Lidt af Ansigtets Knogler kjendes; Snuden synes der¬ 
efter at have været brugt som Brækjern. 
Hos Cordylodon er m2 endnu mere vanslægtet, er i Tvær¬ 
snit sammentrykt ægformet, og de andre Bagkindtænder, baade 
øvre og nedre, ere i højere Grad afvegne fra de sædvanlige For¬ 
mer; og P^ har faaet simpel Smalform. 
Erinaceidæ.’®) 
I. Øvre m 1 ikke forstørret paa Bekostning af andre Tænder; p^4 
har nærmest Bredform; m3 findes. 
A. Nedre i 3 og p2 findes. Haarklædningen den sædvanlige. 
Gymnuvini. 
1. Øvre og nedre Hjørnetand veludviklede, stærkt frem- 
staaende for Omgivelserne. Øjehulens For- og Under¬ 
rand sædvanlig. 
a. p 1 findes. Halen lang. 
Gymnura. 
p 1 mangler. Halen kort. 
Podogymnura. 
2. Øvre og nedre Hjørnetand indskrænkede, kun lidt eller 
slet ikke fremstaaende for Omgivelserne. Øjehulens For- 
og Underrand udvæltet. 
a. P_3 veludviklet. 
Galerix. 
b. p3 indskrænket, vantreven. 
(i. Øvre og nedre Hjørnetand noget fremspringende 
for Omgivelserne; p 1 findes. 
Hylomys. 
/?. Øvre og nedre Hjørnetand ikke fremspringende 
for Omgivelserne ; p 1 mangler. lo* 
