154 
{Centetidæ.) 
Talpa, om end Virkningen alt i alt er mindre. Bækkenhvirvlerne 
og et Par af de nærmeste Halehvirvler smelte sammen indbyrdes, 
men ikke med Bækkenbenet; Hvirvlernes Torntappe holde sig ret 
lave, men danne dog tilsammen en fast Længdekam med nogen 
Tilbøjelighed til at faa udbredt øvre Rand. Bækkenbenet er i sin 
Helhed svagt, som hos Talpa, i Overensstemmelse med Baglem¬ 
mets Svaghed som Følge af Mangelen af fri Bevægelighed; Hofte¬ 
benet er nærmest stavformet, dog er dets opstaaende forreste 
Ende noget opsvulmet; Sædebenets øvre Rand med Taber ischii 
er ret svær, udbredt som Trykflade, og fra dets Underrand er der 
udgaaet Forbening i Hinden i Foramen obturatoriain, hvis frie 
Aabning derved indsnevres stærkt; Skambenet er indskrænket til 
at være en spinkel Knogle, men har den sædvanlige Stilling. — 
Ogsaa Foden er uddannet som Grave-Redskab, men paa ganske 
anden Maade end Haanden og i meget ringere Grad. Alle fem 
Tæer ere tagne i Brug og ere bievne omtrent lige stærke, i 
Længde næsten ens, med Undtagelse af 1ste Taa, der kun er kort, 
kortere end hos Talpa, alle med anselige, lange, ret almindelig 
kloformede Kløer; veludviklede Trædepuder findes; i alle de fire 
ydre Tæer ere 1ste og 2det Led smeltede sammen; i Senen af 
Flexor digitorum profundns fremkommer to anselige Seneknogler 
i Fodsaalen; et Os falciforine findes derimod ikke. Ingen krog¬ 
formet Udvæxt fra Crista tibiæ findes, heller ikke nogen frem¬ 
springende Udvæxt fra øvre Ende af Lægbenet. — Skinneben og 
Lægben ere forneden sammensmeltede. — Øjet bliver af Mangel 
paa Brug lige saa vanslægtet som hos Talpa; men det trykkes 
ikke ud af sit oprindelige Leje. Ydervæggen af Canalis infraor- 
bitalis bliver ganske smal, som hos Talpa, men trykkes ikke 
indefter. Sibenet faar en lignende Størrelse som hos Talpa. Lig¬ 
hed med Talpa er der ogsaa i Mangelen af det ydre Øre og 
i flere Egenskaber i Bygningen af det indre Øre; at Knoglerne, 
der danne Trommehulens Ydervæg, ere fast sammenvoxede ind¬ 
byrdes, at selve Trommebenet har forladt Ringformen og har 
faaet veludviklet tudformet Øregang, og at Trommehulen har ud¬ 
videt sig ind i de tilstødende Knogler, i Pars masloidea, Tegmen 
Igmpani, S(ii)ania, Ala inagna og Corpns sphenoideum poslerius, 
men ikke i Basioccipilale, og at de nævnte Knogler ere bievne 
svampede indvendig; og Hammeren kan faa et uhyre opsvulmet 
