193 
Xenotherium er opstillet af Douglass (The Tertiary of Montana; Me¬ 
moirs of the Carnegie Museum, Pittsburgh, vol. II, Nr. 5, 1905, Afsnit p. 204 
—208, pi. XXII efter en Hovedskal uden Underkjæbe og næsten uden Tæn¬ 
der, men med Tandgruber. Fundet er ogsaa omtalt af M at t h e w (Fossil 
Chrysochloridæ in North America; Science, N. S., vol. XXIV, 1906, p. 786 
—788 og af Gregory The Orders of Mammals, 1910, p. 258 . Douglass 
henførte Slægten til Monotremerne; Matthew og Gregory regne den til 
* Chrysochloridæ i, eller stille den dog i Nærheden Chrysochloris^ og heri 
følges de af Sch losser (Zittel, Grundziige der Palåontologie, neubear- 
beitet, II. Abt., 1911, p. 366). Sandt nok har Hovedskallen flygtig set en paa¬ 
faldende Lighed med Chrysochloris: den korte, brede, sammenskudte Hjerne¬ 
kasse, det brede Mellemrum mellem Øjehulerne fyldt af Sibenet, den skovl¬ 
formede Snudespids med Udvidelser til Siderne; men Lighederne ere netop 
kun Udtryk for, at Xenotherium ligesom Chrysochloris er Graver; det er 
Egenskaber, der mere eller mindre klart gjenfindes hos vidt forskjellige Patte¬ 
dyr, blandt Pungdyr, Insektædere, Gumlere, Gnavere. I andre Henseender 
er Xenotherium saa afvigende fra Chrysochloris som vel muligt: Fortænder 
mangle helt; af Tænder findes ialt paa hver Side kun 6 smaa stiftformede 
Vantrivninger med enkelt tapformet Rod, alle stillede i tætsluttet Række, den 
forreste af dem, maaske Hjørnetand, lidt stærkere end de andre; Ganen er 
rendeformet udhulet; Ydervæggen af Canalis infraorbitalis er bred; Kind¬ 
buen er fortil ret stærk, bagtil spinkel, modsat Forholdet hos Chrysochloris; 
osv. — Hvor Xenotherium hører hen, er endnu uafgjort; men sikkert er det, 
at den hverken hører til Monotremerne eller er en Slægtning af Chrysochloris. 
Arctoryctes er opstillet efter en Overarm fra »the Arickaree formation 
(Rosebud beds south of White River, South Dakota«; nogle faa Ord om den 
ere sagte af Matthew i 1906 (1. c. ; Navnet er først givet, uden nærmere 
Oplysninger, i 1907 Buli. Amer. Mus. Nat. Hist, vol. XXIII, p. 172). Matthew 
finder, at Overarmen viser en slaaende Lighed med Chrysochloris, »although 
somewhat less specialized than the modern genus«; han er saa sikker i sin 
Dom, at han siger, at Fundet »enables us to positively identify Chrysochlorid 
moles from this country« (o: Nord-Amerika). -- Det er saare usandsynligt, at 
Arctoryctes virkelig er en Slægtning af Chrysochloris. Til at godtgjøre Slægt¬ 
skabet kræves i hvert Fald andre Beviser end det, der hidtil foreligger. 
I Leche’s Værk om Centetiderne (1907) er der om deres Forhold til 
hverandre indbyrdes og til deres Slægtninge blandt de andre Insektædere 
fremsat Opfattelser, der staa i væsenlig Strid med dem, der ere fremstillede 
i nærværende Afhandling. 
En Hovedgrund til Forskjellen er, at Leche slutter sig til dem, der 
regne Centetidernes ejendommelige Form paa de bredformede Tænder for at 
være oprindeligere end Insektædernes sædvanlige Former; han mener dels, 
at Centetidernes Tandformer gjenfindes hos nogle af Juratidens Pattedyr, dels 
at det ved Sammenligning mellem Forkindtænder og Bagkindtænder hos Cén- 
tetider, ligesom hos mange andre Pattedyr, lader sig vise, hvorledes de for¬ 
reste Forkindtænders Form ændres til Bagkindtændernes eller, med andre Ord, 
Viclensk. Medd. fra Dansk naturh. Foren. Bd. 68. lit 
