195 
stillede i Trekant; men Ch. aurea er en af Slægtens øverste Former; hos 
Cli. rutilans og andre, der staa lidt lavere, i Udviklingen af det indre Øre 
og andet, ere Tænderne som hos andre Centetider; foruden de tre Spidser i 
Trekant findes den Spids, der sædvanlig hos Centetider sees bagest paa Kro¬ 
nen, og som er dannet ved Sammensmeltning af 3dje og 5te Spids paa en 
almindelig femspidset Tand; det er denne Spids, der er forsvunden hos Ch. 
aurea. Altsaa: den trespidsede Krone hos Spalacotherium er dannet af Spid¬ 
serne 1, 2 og 3, og Tanden har aldrig, hos Forfædrene, haft andre Spidser; 
den ligeledes trespidsede Krone hos Ch. aurea er dannet af Spidserne 1, 2 
og 4, og Tanden har mistet 3dje og 5te Spids. 
Ved at følge Overgangen mellem de smalformede og de bredformede 
Kindtænder hos Centetider mener Leche for de øvre Kindtænders Ved¬ 
kommende at have fundet som sædvanlig gjeldende, at den Spids, der paa 
de smalformede Tænder er Hovedspidsen (2den Spids kaldes den af Winge, 
og ligeledes mærkes den af Leche) er rykket indefter paa de bredformede 
og ligeledes paa dem danner Hovedspidsen (den Spids der af Winge kaldes 
4de Spids), medens der samtidig midt paa Kronens Yderrand fra Grunden op- 
staar en ny Spids (som han mærker 4, den samme der af Winge regnes for 
2den Spids\ og ligeledes langs Kronens Inderrand dannes en Hæl (som han 
mærker 5, den samme der af Winge kaldes 6te Spids). Hos Potamogale, 
mener han, er Hovedspidsen paa de bredformede Tænder delt i to, en større 
forreste og en mindre bageste (han mærker dem 2 og 2’, de samme der af 
Winge kaldes 4de og 5te Spids), en Deling der af ukjendte Grunde skal 
skyldes Potamogale’s Egenskab som Vand-Dyr. En saadan lignende Deling 
skal det være, der hos nogle andre Insektædere, som Talpa, er ført videre, 
medens andre Insektædere igjen, som Erinaceus, ad anden Vej skulle have 
faaet deres Ta/pa-lignende Form paa Kindtænderne. Leche regner altsaa 
paa en Maade Potamogale-Tanden for en Mellemform mellem Tandformen 
hos typiske Centetider og hos mere sædvanlige Insektædere, saaledes som 
man plejer at gjøre det og som i sin Tid, i 1868, nærmere fremstillet af Mi¬ 
vart; Forskjellen er, at Leche, ligesom flere andre, mener, at Overgangen 
sker fra Centetidernes Form til Formen hos sædvanlige Insektædere, medens 
man ellers mener det modsatte. — Forsøger man at tyde Bagkindtændernes 
Former hos Pattedyrene ved at følge Overgangen mellem For- og Bagkind¬ 
tænderne, vil man ved lidt Omsyn snart opdage, at denne Vej er fuld af 
Faldgruber, dels fordi der hos Pattedyrene er en stadig Omformning, en vex- 
lende Indskrænkning og Udvidelse af de Tænder, der staa paa Overgang mel 
lem Smalform og Bredform, dels fordi Tænderne i Tandraden i det hele have 
en stor Tilbøjelighed til at forme sig i Stil med hverandre, til at »assimileres«, 
saa at de ad Omveje kunne komme til at ligne hverandre (man tænke paa 
de øverste Perissodactyla blandt andre); Leche er falden i saadanne Gruber 
under Forsøg paa at tyde Tandformerne hos Leptictis, Talpa og Erinaceus, og 
det samme er sikkert hændet ham med Centetiderne. I Centetidernes Til¬ 
fælde er der, ved en saadan Sammenligning mellem de øvre For- og Bag¬ 
kindtænder, Mulighed for mindst to Tydninger; der er intet, der tvinger til 
at godkjende den, som Leche har givet; fuldt saa sandsynlig, eller rettere 
