Hvorledes fortærer en Muldvarp sine Regnorme? 
Af 
Stud. mag. Elisabeth Deichmann. 
(Meddelt i Modet d. 27. Oktolier 1910. ) 
I Brahetrolleborg Park blev der en Morgen tidlig (22. August 
c. Kl. 7) fanget en levende Muldvarp, som frivillig befandt sig over 
Jorden. Den var tilsyneladende ganske rask og bevægede sig med 
stor Livlighed rundt i den Stue, i hvilken den blev anbragt. Til 
Opholdssted fik den en Kasse med Jord, i hvilken den først gra¬ 
vede sig ned, men den lod ikke til at sætte særlig Pris paa at 
opholde sig underjorden og forblev den meste Tid overjorden, hvor 
den døde allerede samme Dag, den blev fanget, om Eftermiddagen 
ved Firetiden. Det blev forsøgt at fodre den med Regnorme, som 
den graadig spiste, idet den uden at betænke sig tog dem af min 
Moders og min Haand. Det var meget morsomt at se den Brug, 
den gjorde af sine Forpoter til at fastholde og samtidig rense Regn¬ 
ormene med. Den indtog hver Gang, den fik en Regnorm, en 
ganske bestemt S p i se s t i 11 i n g, idet den, efter med Tænderne at 
have grebet Regnormen i Forenden, drejede Albuerne stærkt ud 
til Siden og lagde Forpoternes Kløer fladt over hinanden. Ved denne 
Bevægelse blev Regnormen klemt inde, som i en Saks, mellem 
de to Tommelkløer og den forreste Del af de to store seglformede 
Seneknogler. Idet nu Muldvarpen trak Regnormen til sig og lod 
den forsvinde i Munden, blev Ormen klemt saa haardt mellem For¬ 
poterne, at ikke blot den Jord, der hang ved den udvendig, men 
alt eller saa godt som alt, hvad den indeholdt af Jord i 'larmen, 
blev udklemt og det saa voldsomt, at det sprøjtede et Stykke bort. 
I „A History of British Mammals“ findes ikke mindre end 
') G, Barrett Hamilton: A History of British Mammals. VII. Del, 
1911, pag. 42. 
Vidensk. Medd. fra Dansk naturliist. Foren. Ud. R8. 
14 
