XXIV 
Plantesamfundet, o: den Vegetation, som træffes paa en given 
Standplads, kaarpræget af denne og derfor ensartet i Livsform, 
paatrænger sig hans Opmærksomhed; han kender af Selvsyn tal¬ 
rige Plantesamfund, arktiske, tempererede, tropiske; Literaturen 
bugner af Vegetationsbeskrivelser; han længes efter at samle, sam¬ 
menligne, gøre det alt for mangfoldige overskueligt i et System. 
Her, som ved Systematiseringen af Livsformerne, begynder han 
med Monografier: i 1884 kommer „Om Grønlands Vegetation", i 
1890—91 danske Formationsskildringer, i 1892 det mesterlige 
„Lagoa Santa, et Bidrag til den biologiske Plantegeografi"; ende¬ 
lig i 1895 et Samlearbejde, det berømte „Plantesamfund, Grund¬ 
træk af den økologiske Plantegeografi". Den Opgave, Warming 
stiller sig i dette sidste Arbejde, er monstrøs; det drejer sig om 
intet mindre end at leddele hele Jordens Plantevækst efter et nyt 
Princip, det efharmoniske. Som første Inddelingsgrund benyttes 
Plantesamfundenes Forhold over for Vækstfaktoren Vand, siden under- 
afdeles efter andre økologiske Faktorer. Fremstillingen af et saa gi¬ 
gantisk Emne maa naturligvis bygge paa tidligere Forskeres Arbejder; 
til denne Sum lægger Warming sin egen rige Erfaring; hvor Em¬ 
pirien svigter, forlader han sig paa sit biologiske Instinkt og sin 
sikre botaniske Takt. Værkets Fortrin ligger i Syntesen, mere end 
i Analysen; den eksakte Formationslære, der gaar ud fra en nøj¬ 
agtig kvalitativ og kvantativ Bestemmelse af den økologiske En¬ 
hed, interesserede Warming mindre. 
„Plantesamfund" maatte ved sin nye Problemstilling, og ved 
sin dristige og friske Behandling af et almeninteressant Emne, nød¬ 
vendigvis paakalde Samtidens Opmærksomhed. Snart blev Bogen 
oversat til fremmede Sprog; efterhaanden udkom 3 tyske, 2 rus¬ 
siske, en engelsk og en polsk Udgave. Warming’s Ideer kom her¬ 
ved til at præge Planteøkologien gennem et langt Tidsrum ; hans 
Hædersplads blandt Grundlæggerne af den økologiske Plantegeografi 
var sikret. 
Den vestjydske Natur fortryllede bestandig Warming; den gav 
ham ogsaa Inspirationen til et stort botanisk Arbejde. Det var, 
efter Warmings eget Udsagn, ved et Besøg paa Manø i Aaret 1889, 
at Serien „Dansk Plantevækst" blev undfanget i hans Hjerne. For¬ 
arbejderne tager straks Fart: de første Formationsskildringer fra 
1890 og 1891 omfatter Marskenge og Klitter; efterhaanden kom- 
