89 
Kastenet. Andre Redskaber, egnet til Fangst af disse Dyr, som 
f. Eks. Skraber, har jeg ikke kunnet føre med. De snyltende 
Copepoder er der heller ikke taget Hensyn til. 
De Arter, jeg har fundet, ialt 29, findes opført i Tab. 3 sam¬ 
men med de Arter, der er fundet af tidligere Undersøgere. Lægges 
hertil de Arter af de her omhandlede Grupper, som de tidligere 
Undersøgere har fundet, men som jeg ikke har fundet, kommer 
Tallet op paa 3 2. Desuden er der fundet 4 Harpacticider og 3 
Ostracoder, nemlig: Canthocamptus van Douwie, Maraenabiotes Wej- 
dowskyi, Epactophanes muscicula, Epactophanes Richardi, Eucypris 
affinis hirsuta, Cypris pubera, Cypridopsis aculeata. 
Det samlede Antal af Ferksvands-Entomostrakarter paa Island 
bliver saaledes 3 9 (bortset fra de snyltende Copepoder). 
4 af de Arter, jeg har fundet, er nye for Island, nemlig La- 
thonura rectirostris, Lynceus quadrangularis, Lynceus gutiatus og 
Lynceus intermedius. 
De 3 førstnævnte Arter har jeg kun fundet i en enkelt Prøve 
i et enkelt eller meget faa Eksemplarer, saa de maa betegnes som 
meget sjældne. Den sidstnævnte, Lynceus intermedius, har jeg fun¬ 
det paa 2 Steder, paa det ene endog i et ret stort Antal Eksem¬ 
plarer. 
3 Arter, Holopedium gibberum, Lynceus rectangulus og Cyclops 
vernalis er fundet af tidligere Undersøgere, men ikke genfundet 
af mig. Holopedium gibberum er kun fundet et Sted, nemlig paa 
Fjardarheidi. Det er ret mærkeligt, at denne Art ikke er fundet 
mere hyppigt, da den ellers er almindelig i arktiske og subarktiske 
Egne og paa Grund af sin Størrelse saa iøjnefaldende, at den ikke 
let overses. Lynceiderne er derimod sikkert noget hyppigere, end 
Fangsttabellerne i Almindelighed angiver, idet de fører en ret 
skjult Tilværelse i Nærheden af og ved Bunden i Dynd og tæt 
Plantebevoksning (hvilket dog ikke gælder den almindeligst fore¬ 
kommende Art, Lynceus affinis) og derfor vanskeligt fanges i Nettet. 
Individmængden og Artshyppigheden udtrykt i Procent er an¬ 
givet i Tab. I, henholdsvis i første og sidste Talrække. I det hele 
varierer Artshyppigheden og Individmængden paa nogenlunde samme 
Maade, saaledes at Arter med en stor Individmængde ogsaa har 
en forholdsvis stor Artshyppighed. Visse Arter danner dog en Und¬ 
tagelse herfra. Saaledes optræder Acroperus harpae med en stor 
