105 
Hacker, 1902, konstateret, at den hovedsagelig (i tempererede 
Egne) forplanter sig i den kolde Aarstid, i koldere Vandlag, hvad 
der i Almindelighed er Tilfældet med Relikter fra Istiden, altsaa 
med Arter, der stammer fra nordligere Lande. 
De phytophile Arter, Arterne indenfor Vegetationsgr. 3, er Arter, 
der har en noget sydligere Udbredelse end de Arter med Domi¬ 
nans i Gr. 1 og 2. Men Kendskabet til disse Arters Biologi er 
sikkert endnu ikke stort nok til, at man kan udtale sig med nogen¬ 
lunde Sikkerhed om deres eventuelle sydlige Herkomst. 
De paa Island fundne Arters Udbredelse 
i andre Omraader. 
Naar man vil give en Fremstilling af den islandske Krebsdyr¬ 
fauna i Forhold til samme Fauna i andre Egne, støder man paa 
mange Vanskeligheder; særlig store Vanskeligheder vil man møde 
under Arbejdet med at skaffe nogenlunde nøjagtige Oplysninger 
om Arternes Hyppighed i andre Egne. 
De fleste Forfattere nøjes med at opregne Arterne, højest an¬ 
giver de tillige for enkelte Arter, om disse er hyppige eller mindre 
hyppige. Saadanne Oplysninger er kun lidet anvendelige ved øko- 
logisk-dyregeografiske Undersøgelser, idet man af en simpel Opreg¬ 
ning af Arterne ikke kan se noget om den enkelte Arts Hyppighed 
indenfor Omraadet og altsaa heller ikke kan faa noget at vide om, 
hvor gunstige Kaarene der paa Stedet er for den. 
For Højsveriges og Grønlands Vedkommende har man gennem 
Ekmans og Haberboschs Arbejder et godt Talmateriale, idet 
de angiver, paa hvor mange Lokaliteter de har fundet de paagæl¬ 
dende Arter, og desuden paa hvor mange Lokaliteter, de overho¬ 
vedet har fisket. Imidlertid har de ikke omregnet deres Tal til 
Procent; derfor har jeg for at kunne bruge deres Hyppighedstal 
maattet foretage en saadan Omregning. 
For Sachsens Vedkommende har Weigold, 1910, opgivet 
Hyppighedsforekomsten i %, men hans Arbejde omfatter kun 
Lyncodaphnider og Chydorider. 
For andre Egne har jeg ikke i Litteraturen kunnet finde nogen 
Hyppighedstal. Imidlertid findes der fra Tyskland og Schweiz en 
