144 
Søger man at danne sig et Begreb om de Naturforhold, under 
hvilke Ferskvandslagene er aflejrede, støder man paa en tilsyne¬ 
ladende stor Modstrid mellem de Vidnesbyrd, som Plantelevningerne 
afgiver i Forhold til Dyrelevningerne. Naar man ser bort fra 
det eneste i Lagene fundne Pollenkorn af Fyr, maa Floraen nær¬ 
mest karakteriseres som arktisk eller maaske med et noget sub¬ 
arktisk Præg, idet den dels omfatter gode Polarplanter som Dryas 
octopetala, Salix polaris og reticulata, Betula nana og nogle ark¬ 
tiske Mosser, dels andre Land- og Ferskvandsplanter med meget 
vid Udbredelse under forskellige Klimatforhold og derfor lidet ka¬ 
rakteriserende. Derimod har man med Undtagelse af det nævnte 
Pollenkorn af Pinus sylvestris ikke fundet mindste Spor af sydlige 
subarktiske eller udpræget boreale Planter. Paa Grund af Floraen 
har man da ogsaa tidligere opfattet disse Aflejringer som dannede 
i den senglaciale Tid eller Tundratiden, inden Skovenes Indvandring. 
Ser man paa Dyrelevningerne, saa tilhører de vel for en Dels 
Vedkommende Arter, som i Almindelighed anses for at være ark¬ 
tiske, men som dog kan leve under temmelig afvigende Naturfor¬ 
hold, nemlig Rensdyret, Sneharen og Fjældrypen, samt Snudebillen 
Othiorrhynchus dubius; men der findes ogsaa Spor af Dyr, som 
tydelig viser hen til mere eller mindre aaben Skov, nemlig Bæ¬ 
veren og et Par Insekter. Jeg maatte derfor, i Modsætning til tid¬ 
ligere Forfattere, anse Lagene som dannede paa en Tid, da Skoven 
var indvandret og voksede, omend ikke paa selve Bredden af Nørre 
Lyngby Sø, saa dog i forholdsvis ringe Afstand derfra. Da en 
nøjere Undersøgelse af saavel recente som kvartærfossile Plante¬ 
samfund tillige har vist, at de nævnte arktiske Planter kan trives 
(som Relikter) sammen med subarktiske og boreale Arter, er Mod¬ 
sætningen mellem Fauna og Flora saaledes mere tilsyneladende 
end virkelig. 
Som det vigtigste Vidnesbyrd om Skovens Tilstedeværelse der 
i Egnen paa hin Tid, da de nedre Ferskvandslag dannedes, maatte 
jeg anse de mange Grene, som var afbarkede, gnavede og over- 
bidte af Bæveren. Trods en nøje Gennemgang af den mig til¬ 
gængelige Litteratur er det nemlig ikke lykkedes mig at finde en 
eneste paalidelig Oplysning om Bæverens Tilstedeværelse i Tun¬ 
draen ; tværtimod synes alle Kilder at angive, at dette Dyr i Følge 
sin Næring og alle sine Livsvaner er nøje knyttet til Skoven. 
