XIV 
Saaledes skriver Chr. Petersen i sit Arbejde: „Une loi fonda- 
mentale de l’accroissement des organismes”, og han har i disse 
Linier selv givet en Karakteristik af sine Meninger, sin Arbejds- 
maade og derigennem ogsaa af sig selv, thi der vil altid være en 
nøje Sammenhæng mellem Personen, Arbejdsmaaden og Arbejds¬ 
resultatet. Mag. Petersen stilede nok højt med Hensyn til sine 
Arbejder, men ikke højere end han kunde række, og han hadede 
alle uvidenskabelige Omsvøb og „aabne Bagdøre”. Kun faa har 
forstaaet som han „at komme bag om et videnskabeligt Spørgs- 
maal” og gribe det an fra en ganske anden Side, end de fleste 
vilde gøre, idet han stadig under Arbejdet søgte at betragte Spørgs- 
maalet udefra, i dets Relationer til andre af Naturens Foreteelser. 
Ved disse Undersøgelser kom hans mange og alsidige Kundskaber 
baade paa det teoretiske og praktiske Omraade ham i høj Grad til 
gode. Kun faa kendte og beherskede saa mange Fag som han; han 
var en af Nutidens faa Polyhistorer. Ogsaa hans Liv bærer Vidne 
om hans mangesidige Interesser og Evner. 
Christian Petersen blev født d. 17. Juni 1864. Hans Fader, 
der var Vognmand, boede nær ved Kollekolle ved Furesøen. Da 
hans Forældre døde, kom han paa Opfostringshuset, hvor han var 
fra sit 9. til 14. Aar. Paa Grund af hans store Interesse for Fysik 
kom han ind paa Underofficersskolen og fik Uddannelse som Sø- 
minør. Da Læretiden var overstaaet, tog han ud paa Togt til 
fremmede Egne og fik derved Lejlighed til at se saa meget inter¬ 
essant og nyt i Naturen. Under sine Ophold, navnlig i det da¬ 
værende Dansk Vestindien, begyndte han at studere Sneglene og 
lagde Grunden til sin store Samling af Konkylier. Interessen for 
Naturen blev omsider saa stor, at han besluttede at ville være Stu¬ 
dent og studere Naturhistorie. 28 Aar gammel tog han Studenter¬ 
eksamen og begyndte straks derefter at manuducere i Matematik 
og samtidig at studere Naturhistorie. Interessen for Naturhistorien, 
navnlig Zoologien, var nok stor, men Matematikken, særlig Mate¬ 
matikkens Historie, og Fysikken havde dog ogsaa hans Interesse, 
og da han saa, at det naturhistoriske Studium var langsommeligt, 
kastede han resolut dette Studium over Bord som Brødstudium og 
tog med fuld Kraft fat paa Matematikken og Fysikken. 1896 tog 
han Magisterkonferens med Speciale baade i Matematik og Fysik, 
