137 
stræbelser fra Rovfugle og Rovdyr, navnlig Skovmaar; eller Gran¬ 
møllet (Phycis abietella) har ødelagt Koglerne, som Egernet skulde 
leve af; eller ugunstigt Vejrlig har fremkaldt Mangel paa Næring 
og derved foraarsaget Udvandring; osv. 
Disse Forklaringer faar staa ved deres Værd. Men ved frem¬ 
tidige Hændelser af den Art kan de i denne Afhandling fremdragne 
Iagttagelser muligvis bidrage til at kaste Lys over Fænomenet. 
•f: .1: 
Ti 1 føje Ise. 
I det foregaaende er skildret Egernets periodiske Optræden og 
Forsvinden indenfor Skovstrækninger, hvor det er kommet ind. 
Hertil kunde føjes den Bemærkning, at Egernet her i Landet efter 
egne og andres Iagttagelser for Tiden har en stærk Tendens til 
at brede sig til Egne, hvor det ikke tidligere har levet. Da jeg 
har kunnet følge et saadant Tilfælde, og det giver et ganske godt 
Billede af Tempoet i Egernets Fremtrængen over et anseligt Ter¬ 
ræn, benytter jeg Lejligheden til at omtale det her, skønt det 
egentlig ligger udenfor denne Afhandlings Ramme. 
I Begyndelsen af Juli 1919 undersøgte jeg ret indgaaende Sko¬ 
vene ved Silkeborg for musegnavede Kogler. Under denne Ran¬ 
sagning stødte jeg i Vesterskov (nær ved Kuranstalten) ved Foden 
af en stor Rødgran paa nogle faa Kogler, som var gnavede af 
Egern, og det var sket for ganske nylig. Der kunde ikke findes 
flere egerngnavede Kogler end disse, hverken i Vesterskov eller i 
nogen af de andre Skove ved Silkeborg, ej heller havde Skov¬ 
arbejderne eller stedkendte, naturhistorisk interesserede Personer 
nogensinde set Egern i Skovene ved Silkeborg. Det var øjensyn¬ 
lig det første Spor af en Nykommen, jeg her var stødt paa. 
Siden den Tid har jeg hvert Aar, i Juli Maaned, kunnet 
se, hvordan Egernets Udbredelse skred frem. I 1920 havde det 
bredt sig over et anseligt Terræn i Vesterskovs nordlige Del; her 
fandtes mange egerngnavede Rødgrankogler, dels lyse og nygna- 
vede, dels mørke og ældre, men dog øjensynlig gnavede i Løbet 
af det sidste Aarstid. Endvidere fandtes i Sønderskov 2 ganske 
nylig gnavede Kogler, men trods ivrig Søgen heller ikke flere — 
et Tegn paa, at Egernet lige var naaet til denne Skov. I ingen 
af de andre Skove ved Silkeborg var der Spor efter Egern. 
