143 
I denne lille vig er der altså inddrevet over 105 skaller, største¬ 
parten i dagene 25 — 26 /^ og 12 — 17 /^^ i j^^gg^ tilfælde med stærk 
nordøstlig vind. Ifølge læge Rasmussens oplysninger er der end¬ 
videre drevet skaller ind på følgende steder på den nordlige del 
af Strømø og Østerø: Tjørnevig, Haldersvig (de første d. ^^ 2 ), 
Langesand, Strømnæs, Kvalvig, Thorsvig, Øre, Nordskaale, Svinaa, 
Ejde (kun 1 skal, sydi, vind), Gjov, Funding, Fundingsbotn 
ca. 50 skaller), Eldervig, Andefjord, Fuglefjord, Lervig, 
Gøte. Ifølge meddelelse fra overretssagfører P. Effersøe er der 
drevet skaller ind ved Thorshavn, på Nolsø (ca. 300, medio marts 
—medio maj, kun med sydøstlig vind), Hestø, Kolter (kun enkelte 
skaller). Skarvenæs på vestsiden af Sandø, Husvig på østsiden af 
Sandø (begge steder mange skaller, ved Skarvenæs kunde man på 
stranden samle en halv spand på een dag), Midvaag. Sørvaag (slut¬ 
ningen af februar—medio maj, vestlig vind). Fra de nordøstlige 
øer og fra Suderø haves ingen oplysninger, fra Vestmanhavn på 
nordvestsiden af Strømø oplyses, at ingen skaller er drevet ind. 
Efier dette synes skallerne at være drevet ind praktisk talt over 
alt, i hvert fald på de midterste øer, dog mest på de mere åbne 
kyster, i ringere grad i de smalle sunde mellem visse øer. Efter 
de nævnte tal må det for det samlede område dreje sig om tusin¬ 
der af skaller, navnlig da et meget stort antal ifølge forskellige 
beretninger knuses i brændingen og således ikke driver op. 
Som ovenfor nævnt var 5ep/a-skallerne aldeles ukendte for be¬ 
folkningen på Færøerne, hvor ingen erindrede forhen at have set 
sådanne skaller drive ind. Dette stemmer ganske med, hvad der 
i litteraturen findes oplyst angående udbredelsen af Sepia offlcinalis. 
M 0 r c h (1868 p. 101) omtaler ikke i sin oversigt over Færøernes 
bløddyr (hvor Steenstrup har skrevet afsnittet om blæksprut¬ 
terne) Sepia, hverken som tilhørende Færøernes fauna, ej heller 
at skallerne driver iland dér (dette omtales derimod for Spimlas 
vedkommende).!) Fra Norge omtales Sepia af Otto Fr. Muller 
0 Det eneste, der tyder på et tidligere fund ved Færøerne, er en tilføjelse 
med Mørchs håndskrift) i Zool. museums eksemplar af hans oven¬ 
nævnte afhandling. Det meddeles her med sysselmand Muller som 
kilde, at Sfp/a-skaller under navn af Grøjeskel bruges som sårmiddel 
på Færøerne. Det færøiske navn kan tyde på, at skallerne forhen er 
drevet ind her. 
