397 
sågo vi samma fragment fotograferat uppifrån. Dår år molar I, som 
vi i båda fallen se kvarsittande, medan alveolen for molar II (ku¬ 
lisse for anden store molar enl. H. A. Nielsen) å fig. 14 synes 
i sin fulla långd och måtte ett djup av 1 1 mm., vilket skulle passa 
for en andra hoger underkåksmolar, men som naturligtvis ingalunda 
kan gora tjånst for en andra hoger overkåksmolar. Ånnu mindre 
passar alveolen for den tredje underkåksmolaren till att gora tjånst 
for den andra bverkåksmolaren (= lejet for den tredie molar enl. 
H. A. Nielsen), vilken måtte ett djup av c.a 8 mm. och motsvarar 
en mycket ung undre hoger visdomstand (Ms inf. dx.). Om man 
nårraare studerar fig. 12 a och b, visar det sig, att vi hår ha att 
Fig. 14. Hogra underkaksfragnientet fråa Sværdborgs mosse, laget från insidan. Foto Vi- 
gora med den ena av de två huvudformerna for andra overkåks- 
molaren. Miihlreiter såger hårom å sid. 91: “Bei der ersten 
Hauptform besitzt die Krone vier Hocker und gleicht in 
der Hauptsache ganz derjenigen des ersten Molaris. Sie unter- 
scheidet sich von demselben im Gebisse des nåm- 
lichen Individuums nur durch einen etwas kleineren 
distalen Zungenhiigel und durch die verringerte 
Breite der Zungenflåche, welche derjenigen der Wangen- 
flåche meistenteils schon etwas nachsteht; auch fehit— ganz ver- 
einzelte Fålle ausgenommen — selbst der schwåchste Ansatz zu 
einem fiinften Hiigel. Die linguale Kronenhålfte hat das Ober- 
gewicht iiber die bukkale verloren.“ Ånnu stbrre biir likheten, 
om man jåmfor fig. 12b med M iihlreiters fig. 45 B, dåri han 
avbildar en modifikation hos den hår nåmnda ena huvudformen av 
andra bverkåksmolaren. Det torde vara riktigast att återge Miihl- 
reiter^) in extenso: “Ohne dass das typische Muster dieser Form 
1) op. cit. p. 92. 
