402 
molar II och III får fram, att den sista underkåksmolaren ar stdrre 
an den andra och långre an den forstå (se citat av H. A. Nielsen 
hår ovan: “Som et ejendommeligt træk“ o. s. v.). Ån egendomligare 
år dock H. A. Nielsen’s resonemang over knoligheten hos under- 
kåksmolarerna. Han fortsåtter å sid. 209: “Hos nutidsmennesker 
viser der sig ret store variationer for de 3 store blivende under- 
kjæbemolarers vedkommende, idet første store underkjæbemolar 
hyppigst har 5 tandknuder, men også ofte 4; anden store molar 
angives næsten altid at have 4 tandknuder, men her tillands har 
den ofte 5. Tredie store molar har i reglen 4 tandknuder, men er 
den mest varierende af alle tænderne i nutidskjæben; man finder 
ofte 3 eller endog kun 2 og, om end sjældnere, indtil 6 knuder. 
Men 5 tandknuder på alle 3 store molarer i under- 
kjæben træffes ellers kun i underkjæber fra palæo- 
lithisk tid og hos austral n egere.^) Endnu skal angående 
tænderne tilføjes, at den 5te tandknude såvel i palæolithiske som 
i senere tiders kjæber stedse er mindre end de andre og 
er skudt ind mellem 2 af de større knuder.“ Innan vi 
gå vidare, vill jag forst påpeka, hurusom “den 5te tandknude" 
H. A. Nielsen omtalat, alliid “er skudt in mellem 2 af de større 
knuder“, distalt mellan de två bakre “tandknuderne“. Vi få då i 
enlighet med vad som omtalas overallt i handbockerna 3 buccala 
och 2 linguala tuberkler. Vad återigen sjålva sammansåitningen av 
de trenne underkåksmolarernas knolar (tuberkler, på tyska Hocker 
eller Hugel) betråffar, har Zuckerkandl givit fbljande statistik, som 
jag ur Miihlreiter’s Anatomie des menschlichen Gebissesber 
att få anfora. 
bl. a. undersokt 24 kåkar av schweizare från forhistorisk resp. tidig hi¬ 
storisk tid. I 3 fail har han kunnat konstatera, att M 2 inf. år storre an 
Ml inf. och att M 3 inf. år den storsta av alla 3 molarerna. (Se de Terra 
op. cit. sid. 9 och 204.) 
1) Detta påstående år felaktigt. Icke blott hos australnegrerna utan åven 
hos andra utomeuropeiska raser ja t. o. m. hos nutidseuropéer kan en 
genomgående femknolighet forekomma. Se nåsta sida: Jmf. ock: K Gor- 
janovic-Kramberger, Der Unterkiefer des Eskimos als Tråger pri 
mitiver Merkmale, Sitzungsber. d. Preuss. Akad. d. Wissenschaften 1909 II, 
p. 1291 f. 
2) op. cit. p. 135 f. 
