534 
ogsaa ved Hjælp af sine Kæber og Mandibler skraber Føde til sig 
af det Slam og Detritus, der dækker Sten og Planter. Jeg har selv 
overtydet mig derom, set det baade i Naturen og i Akvariet, og 
jeg tror heller ikke, det klare rindende Vand — navnlig i Skov¬ 
bækken — indeholder tilstrækkelig Plankton og Detritus til Er¬ 
næringen under den stærke Vækst, som foregaar i de sidste Stadier. 
Normalt tror jeg kun der udvikles én Generation aarlig i Skov¬ 
bækken af begge de nævnte Arter, da det slet iKke har været 
mig muligt at konstatere Sommerkuld. 
Først omkring 31. Oktober begyndte atter spæde Larver at vise 
sig, og disse maa absolut overvintre. De opnaar en Størrelse af ca. 
2 mm ifølge mine Undersøgelser af 28. November, og dette Maal 
holder de indtil medio Januar under en Temperatur, der svinger 
omkring 0. 
I det hele optræder 5. latipes ret sjælden, og jeg har den kun 
fra Haslum-Skovbæk, hvor den langt fra kan siges at være individ¬ 
rig. Det samme gælder om 5. ornatum her i Skovbækken. 
Supplerende biologiske Undersøgelser i 1921 bekræftede de i 
Tabellen opførte Vækst- og Tidsangivelser for disse to Arters Liv 
i Haslum-Skovbæk. 
E. Rebbild-Bakker. 
(Ravnkilde). 
For yderligere at underbygge min Opfattelse af Simuliernes 
biologiske Gruppering fra Øst- og Midtjylland i Flod- og Koldtvands- 
former, anstilledes nogle Undersøgelser paa en anden „kold“ Lokali¬ 
tet, nemlig Rebbild-Bakker ved Skørping, et Parti af den jyske 
Landryg; se iøvrigt: Esben Petersen: Eine Relikt fauna 
der kalten Backe und Fliisse des Landriickens des 
mittleren Jutlands“.^) 
Ved Foden af Rebbild-Bakker ligger Ravn kil de — vistnok 
Danmarks mest enestaaende Kildevæld. Selve Kilden eller rettere 
Kilderne dækker et betydeligt Areal, og Vandet, som risler og bobler 
op fra utallige Væld, har gravet hele Bakkeskrænten bort og derved 
jævnet sig dette store flade Areal, for tilsidst at forenes i en bru- 
Internationale Reviie der gesamten Hydrobiologie und Hydrographie. 
Leipzig. 1914. 
