8 
Bevidsthed om, aldrig at see den eller Fsedrelandet mere, med 
Vished om, at de, der nu vilde faa Magten Nordenfjelds, ikke 
vilde skaane noget, men ligesom 8 Aar forud i Bergen, tage Alt 
hvad der var ladt tilbage, hvorfor har han da ikke gjort det til- 
streekkeligere, men i hvert Tilfaelde efterladt mere end Broderpar- 
ten til sine arrigste Fiender? Han var om Vaaren 1537 saa uind- 
skrrenket Herre over Throndhjems By, at han der havde kunnet 
gjere hvad han vilde. 
Men har han desuagtet, hvad jeg ikke vover bestemt at negte, 
medtaget Noget af Kirkegodset, saa finde vi her igjen dette 
Charakteertraek af Halvhed og Ubestemthed, som vi saa ofte ellers 
trseffe hos denne Mand, og som var Grunden til hans Undergang. 
Jeg skal nn i Korthed oplyse, hvorledes det gik med disse 
Efterladenskaber. Erkebiskoppen ankom efter en lang og stormen- 
de Overreise — formodentlig i sidste Halvdeel af April 1537, han 
var endnu seet udenfor Norge 18de — til Enckhuysen i Provind- 
sen Holland. Her fik han strax efter Tidende om, at det bur- 
gundiske Hof, hvortil han havde sluttet sig og hvorfra han havde 
ventetny Hjaelp, netop nu, 3 Mai, havde sluttet Fred med Christian 
III og opgivet Erkebiskoppens Sag. Statholderinden Dronning 
Maria havde kun sikkret ham fri Afreise fra Norge, den han nu 
ei trsengte til. I Enckhuysen betroede han da til sin Handelsven 
Johan de Qvade, Borger i Deventer, det her omhandlede Gods, 
og lod udtrykkelig Lykkes Gods skilles fra det ovrige, og det 
Indpakkede forsegle. Grunden til, at han sendte Godset til De- 
venier, siges udtrykkelig at vsere den, at denne Byes Kjobmamd 
og Bergefarere da havde stor Handel med Norge, og navnlig med 
Erkebiskoppen. Siden vide vi Intet om ham, uden at han dode 
i Lierre, strax 8. 0. for Antwerpen, 7 Febr. 1538. Ved Efter- 
retningen heroin lode hans Kreditorer i Deventer Godset beslag- 
lsegge i sit Navn, og da det var geistligt Gods og udenlandsk Gods 
tilhge, skede Beslaglieggelsen ikke — som saidvanligt _ af 8ta- 
dens 0vrighed, men af den overste geistlige Dommer der og af 
Keiserens Schulthes i Staden, uden at Borgermester og Raad vidste 
noget derom. 
