71 
Olderranskeren er et gaadefuldt Monument i Forbindelse med en 
stor Meengde henover Sletten stroede Steens'fetninger. Ikke langt 
nemlig fra den ommeldte -Kampring og Troldskarhougen 1 , der 
ligge nordost paa Sletten, finder man sydefter en Steensaetning i 
Streg fra N. N. V. til S. S. 0. 51 Va Alen lang. Den ligner nser- 
mest 0 et Kors, men hvis Anne ligge Hovedet meget mer. Disse 
Arme, af hvilke den ene %r kortere og den anden lsengere, ud- 
gj 0 re, med 1 Indbegreb af en svag fordybet Runddeel i deres Midte, 
en Lsengde af IS 1 /* Al. med 2 1 /* Al. i Bredde. Fra Korsets Top- 
flade til denne Runddeels nordlige Punct er der 3 Alen; men fra 
Runddelens sydligste Punct til Korsets Fod er der 42»/ 2 Al. Kors- . 
stilkens Brede er 6 1 /* Al. Det Hele er, paa Runddelen eller Hul- 
let i Korsets Arme nser, brolagt med smaae mnde Stene.“ 
Herefter omt,aler N. flere Steensmtninger, som ligge paa sam- 
me Slette, og erklserer sig for den Mening, at Kors-Monumentet, 
hvis Brolaegning er aldeles eensartet med de mange andre paa 
Sletten liggende Brolffigninger, „er at ansee som et sjeldent 
hedensk Andagtssted.“ 2 . 
Sammenligner man nu disse Skildringer og de Afbildninger 
af Monumenteme, som efter de nysnasvnte Vmrker her meddeles 
paa Plade II, vil man finde ringe Forskjel mellemdem, mender- 
imod Overeensstemmelse i saa mange Puncter, at man nodes til 
at aptage, at begge skylde lignende Anskuelser sm Tilbhvelse. 
Forskjellen bestaaer i, at det hebridiske Monument er om- 
trent fern Gange saa stort som det bergenske, at hiint er dannet 
af opreiste Stene, medens dette bestaaer i en Steenlsegning, samt 
at hiint har sin lsengste Arm N. N. V., dette sin i modsat Ret- 
ning # eller S. S. O. 
Derimod stemme begge overeeus i folgende Puncter: 
Til Plads for enhver af dern er valgt en viid Slette, der ha¬ 
ver sig over det omliggende Terrain, saa at man har en vidtstrakt 
Udsigt- til alle Kanter. Monumenteme ligge ikke isolerede, men 
' Han har forhen talt am cn af opreiste Stene dannet Kreds, 60 Al. i Diameter. 
og om nogle Gravhoic, blandt hvilke een kaldes Troldskarehongen. 
' Det er afbildet i Urda II. PL H, og efter samme her PI. II. I 1- 
