101 
Nu er det en Kjendsgjerning, at blandt alle Arte#af Conser- 
vatisme er ingen seigere end den, som y ttrer sig paa det religiose 
Gebeet, og det isspr hos Folk paa et lavt Trin af Cultur. Hvad 
F^drene have betragtet som helligt eller baaret saeregen ^Erefrygt 
for, det beholder sin Anseelse gjennem talrige Generationer. Have 
Fsedrene hos de Afdodes Levninger nedlagt Redskaber af Steen 
med Eg eller Od eller skarpe Flintflaekker, i den Tanka, at de 
derved sorgede vel for den Hedenfarnes Manes, da have Efter- 
kommerne visselig vedblevet at bruge Steen i samme Hensigt, 
endog laenge efterat Metaller vare komne i Brug i det daglige 
lav 1 . Mangen Grav, hvori man finder Redskaber af Steen, uden 
derhos at finde noget Metal, kan derfbr lettelig skrive sig fra en 
Tid, i hvilken Metaller forleengst have vseret bekjendte og brugte, 
Det mserkelige Graykammer ved Herrestrup i Sjelland ( Anml . f. 
n. Oldk. 1842—43 S. 358 fig.), i hyis Indre kun fandtes Redskaber 
bpr en med rodt omviklet Uden Piil stikfces i Jorden mod 0st. NasrEn doer 
i Dragetinien, bor man for a$ redde hans SjeJ, beda^ke biget med Redt* 
Naar en i et Bjergaar fodt Mand^poer, bor man bed»}the bans Lig med rode 
og blaae Klude. Naar En doer i Svinetimen, bor Liget ligeledes bedaekkes 
med Rodt eller Blaat. For den, som doer under Sarain-Garrak (Maanen), 
bUver en Piil omviklet med blaa Silke stukken i Jorden mod Nord. For den, 
som doer under Ylimtschi-Garrak (Merkur) nedstikkes en Piil, ligeledes om- 
yunden med blaa Silke mod Vest. 
! Ifolge Josvas Bogs 5te Cap. 2det Yers udforte J§raeUterne, effer Overgangen 
over Jordan Omskjserelsen med skarpe Stene, uagtet Metaller dengang fqr- 
laengst vare bekjendte, Ja endnu omtrent 2000 Aar senere brugte Joder i 
iEthiopien skarpe Stene til at forrette Omskjserelsen med, fordi saadanue vare 
brugte paa Josvas Tid. Dette beretter Eutychius (t Aar 039) i sine Annaler 
1 S. 110, i en Commentar til nysnsevnte Sted hos Josva (Citat effcer Zeitsckr. 
d. d. mong. Gesehch. IS. 64). Vi have ogsaa hos Herodot Beretning om 
Brug af skarpe Stene ved en religios Ceremonie. Naar, siger han i 3die Bog, 
8de Cap., Araberne slutte en Pagt, stiller en Mand sig meUem Parterne og 
gjor et Indsnit i Begges Haandflader ved de storste Fingre med eu skarp 
Steen, tager saa en Snip af hyer Persons Klsedning, dypper den i Blodet og 
b^stryger dermed syv Stene, som ere imellem Parf®rne. Romerue brugte la 
pis silex ved Forbundsslutninger og Offerprawien dr^bte {fercit, percussit) 
med den Offersvinet. Livius /, 24. 
