103 
Maade ter man maaskee forklare sig et Fund i en Gravhoi i 
Slagslunde, Fredriksborgs Amt i Sjelland, hvorfra til det kongl. 
Museum i Kjobenhavn blev indsendt en Celte af Jern, med An- 
givelse af, at den var funden i Forbindelse alene med Steensager 
(ib. S. 25). 
Endvidere et Fund i en Hoi ved Kongens Lyrfgbve, hvor 
blandt flere Broncesager laae en Steenkniv og nogle Levninger 
af forrustet Jern. Nord. Tidsskr. f. Oldk. III. S. 296. 
Ogsaa i Nordtyskland bar man flere Gauge fundet Jernsager 
i Forening med Redskaber af Flint i Gravkammere. * 
Det er, ifelge det Anforte, sandsynligt, at den nedarvedeprophy- 
laktiske Anvendelse af Steensager ved Begravelser i enkelte Egne 
eller enkelte Familier har vedligeholdt sig hele Broncealderen igjen- 
nem og ind i Jernalderen. Ligeledes synes den maerkelige Omstam- 
dighed, at Oldtidens Gravheie i Danmark og det sydlige Sverige for 
det meste indeholde Vaaben og Redskaber afBronce, temmelig sjel- 
denaf'Jern, 2 medens i Norge og det nordlige Sverige Gravfundene 
naesten udelukkende levere lignende Sager af Jern, 3 lettere 
at lade sig forklare af en i hine Egne langt ned i Jernalderen 
vedligeholdt Skik, i Gravene at nedlsegge Sager af Bronce alene, 
end deraf, at Jernets Brug skulde saameget senere vaere bleven 
bekjendt i hine Egne. 
Hr. C. Boeck omtalte og foreviste nogle nuerkelige colossale 
Horn , som synes at tilhore en i det Indre af Africa lecende ubekjendt 
Oxe-Art. 
' De, som antage, at Jemsagerne i alle disse Tilfelder ere i en forholdsviis se¬ 
nere Tid blandede med Steensagerne. statte sig paa den Forndsastning, at de i 
G ravene fundne Vaaben og Redskaber have hart blandt dem, som brugtes i det 
daglige Liv, da Gravene istandbragtes, - en Forndstetning, som hviler paa en 
alt for les Grand. 
’ Det Samme er, ifalge Klemm, Handb. d. genn. Alterth. S. 150, Tilfelde i Tvdskland. 
3 Et sjeldent Fund af Broneesager gjordes i Aaret 1834 i en Gravhai paa Gear- 
den Sole i Haalands Pr*stegj*ld, Stavanger Amt. Blandt Sagerne vare to 
Dolke og en bred Kniv. Urda II S. 402. 
