127 
videre udf 0 rer denne af mig fremsatte Forklaring, at denne Sagn- 
form tillige er overensstemmende med Fortsellingen i mangfoldige 
Folkeseventyr og navnlig med den gamle keltiske Sage om Ar¬ 
thurs Vildsvinejagt (Mabinogion, II, S. 249 ff.) og med den aeven- 
tyrlige islandske Sage om Hjalmtdr og Olver, der begge ere be- 
slsegtede med vort Kvad. 
De tre sidste Linjer i Grog. V. 3, hvori det tunge Paalseg 
nsermere betegnes, skal jeg nedenfor omhandle. 
I Oldkvadet hore vi derpaa Moderen signe sin Son, som han 
har bedet hende, med gode Galdrer, der skullehjaelpe ham paa den 
slemme Feerd, han skal fare. I den dansk-svenske Folkevise gi¬ 
ver hun ham derimod synlige Vidundergaver, som dog skulle 
virke det samme, nemlig en Foie og et Svserd, Nogle tilfoie og 
en Dug, et Horn og en Snsekke. Dette er en Forandring, der 
efter Svend Grundtvigs Bemserkning (Danm. gl. Folkev. II. S. 
239) rober et nyere Standpunkt. 
Derefter fortssetter Folkevisen, som folger efter de to bedste 
danske Optegnelser : 
17. De vandt op deres Silkeseil 
saa hoit i forgyldene Raa: 
saa seiled de for det samme Land, 
alt som den Jomfru var paa. 
18. De kaste deres Anker 
paa den hvide Sand: 
det var ungen Sveidal, 
han tren der forst i Land. 
19. Det var ungen Sveidal, 
han gaar paa hviden Sand: 
den forste Mand, han modte, 
var Hyrden paa det Land. 
20. Det var goden Hyrde, 
han lod sperge ferst: 
w Hvad da skader denne Ungers vend? 
hvi er hans Hjerte saa tyst? w 1 
21. „Hans Hjerte ligger i Tvangen lagt 
for den, han aldrig saa: 
1 tyst, sergmodigt. Oldn. tvist. 
15. Det var ungen Svendal, 
han bandt sit Sv*rd ved Side: 
han satte sig paa sin gode Hest, 
han agted ikke laenger at bide. 
16. Det var ungen Svendal, 
han tog sin Hest med Spore: 
saa red han over det brede Hav 
og gjennem de grenne Skove. 
17. Han red over det vilde Hav 
og gjenuem de menrke Skove: 
til han kom til det samme Slot, 
hans Fsestemo monne inde sove. 
18. „Hor du, goden Hyrde, 
hvad jeg siger dig: 
j er her Jomfru paa dette Slot, 
du dolge det ikke for mig! 
! 19. Er her Jomfru paa dette Slot, 
1 du cLalge det ikke for mig: 
