156 
°5 !> 00 
enten sotn en stadig voxende Funktion eller som en stadig aftagende 
Fimktion, hvorhos tillige er at bemserke, at veil Kontinuitetsbrud 
tor endelig Vaerdie af x vil y gaae over fra + 00 til — 00 , der- 
som y er en voxende Funktion, derimod fra — 00 til -(- 00 , dersom 
y er en aftagende Funktion. 
§ 3. 
\ ardierne af X 2 og e. — Hvad X 2 angaaer, da er detifolgedet 
Foregaaende klart, at samme maa vaere en reel positiv eller ne- 
gativ Storrelse. Vaerdien af —— fremkommer nemlig, idet man i 
Udtrykket for y istedenfor x indsaetter en eller anden af Storrel- 
serne 0 ,1, -j^, 00 , hvorhos tillige er at bemserke, at a, b, c, d 
alle ere blevne antagne reelle. 
Eftersom nu for at en stigende y Rsekke kan dannes, 
maa indskydes paa forskjelligt Sted i Raekken af de ovrige Vmrdier 
o, 1, 00 , 
eftersom med andre Ord 
°<^<! 
i ^ 1 
1 <^< 00, 
er det naturligt at dele Problemet i tre andre. 
Betrseffende Vserdien af e, saa er samme enten reel eller reen 
imagmser. Da nemlig til reel x svarer en reel y, saa seer man 
af Differentialligningen, at det Radikaludtryk, hvormed -1 er mul- 
tipliceret, enten maa vaere reelt eller reen imaginaert; da nu % 
ifelge Substitutionsligningen maa vaere reel, saa felger heraf, at 
— felgelig ogsaa s maa vaere reel eller reen imaginmr. 
Fre " ldtleS Vli man let kunne overbevise sig om, at naar y = 0 
svarer hi en af felgende to Vcerdier af x 
1 
°’ k 2 ’ 
samtidig s rare reel og y en voxende Funktion, eller £ ima- 
