198 
vare samlede og forend Lagmands- og Odelsthinget afsondrede 
sig- Men allerede heri ligger en Forudsaetning om, at Rigsfor- 
samlingen efter denne Afsondring ophorfce at vsere en Eenhed, og 
det til samme fornodne Skridt, Valget afLagmsend, var den eneste 
Forretning, som Udkastet vilde have henlagt til den udeelte Rigs- 
forsamling, Den skulde ikke engang constituere sig som Eenhed, 
hvorimod Lagmandsthinget og Odelsthinget constituerede sig hvert 
for sig, § 98, og hvert af dem valgte ikke blot sine Embeds- 
maend, men vedtog ogsaa sit Reglement, og hvad der er det 
maerkeligste, provede sine Medlemmers Fuldmagter, see §§ 102, 
103 og 105 a. Bortseet fra disse Bestemmelser samt den i § 209 
indeholdte, ifolge hvilken Decisionen af Statsregnskaberne tilkom 
Odelsthinget alene, var det undtagelsesfri Regel, at enhver under 
Rigsforsamlingen henhorende Sag skulde behandles og afgjores 
saerskilt i ethvert af Thingene. Dette fremgaaer af § 80, som 
forudssetter, at et Forslag altid maatte fremkomme paa et af 
Thingene og ikke tillader, at noget Forslag fremsattes og altsaa 
endnu mlndre behandledes i den samlede Rigsforsamling. Lige- 
ledes indeholder § 79 et Udtryk af den samme Tanke. I umid- 
delbart Sammenhseng med en Paragraph, der paa samme Maade 
som nu Giundlovens § 75 opregne Rigsforsamlingens Functioner, 
sigei nemlig § i9: ^Ved Deliberationer bar det ene Thing negativ 
Stemme mod det andet.“ Fremfor Alt hvilede dog Regelen i 
det Adler-Falsenske Udkast paa dets fuldkomne Mangel af For- 
skriftu om, at, naar og hvorledes Rigsforsamlingen skulde trsede 
sammen og virke som Eenhed. 
Naar nu enten Lagmandsthinget eller Odelsthinget havde an- 
taget et Forslag angaaende hyilkensomhelst Gjenstand, som ikke 
herte til de forhen naevnte, det enkelte Things Raadighed under¬ 
gone, saa kaldtes Beslutningen et Dekret og maatte ufortovet 
tilstilles det audet Thing til Behandling (§ 84). Umiddelbart efter 
denne Paiagraph iolger en Raekke Forskrifter (§§ 85—89) om, 
hvorledes der skulde forholdes, hvis et af det ene Thing antaget 
Dekret blev forkastet af det andet. Dersom Dekretet ikke om- 
sider blev antaget af dette Thing, saa kom der overhovedet in- 
