199 
gen gyldig Beslutning istand. Udkastet gjennemforer altsaa og- 
saa her, netop paa det mest kritiske Punkfc, sit Tokammersystem 
og tillader ingen Sammentrseden af beggc Thing for ved en i 
Fsellesskab fattet Beslutning at tilveiebringe en positiv Afgjerelse. 
Dersom begge Thing bleve enige, saa skulde Dekretet oversendes 
Kongen. Herom sagde § 91: „Intet Dekret, om det end har pas- 
serefc baade Lagmands- og Odelsthinget, erholder Lots Kraft, 
forinden det har vseret Kongen forelagt til Gjennemsyn. Til den 
Ende skal ethvert Dekret forelsegges ham.“ I § 92 hedder det 
derpaa : „billiger Kongen Dekretet, saa forsyner han det med sin 
Underskrift, hvorved det bliver Lov, a og derefter folge da i §§ 
93 og 94 Forskrifter, som paa det Nsermeste svare til Grundlo- 
veus § 78 andet Passus og § 79. 
Heraf sees da, at Udkastet vilde: 
1. At alle Sager (med Undtagelse af de, der angik hint 
Things Organisation, samt Regnskabsdecisionen) skulde undergives 
sserskilt Behandling i begge Thing. 
2. At enhver af Rigsforsamlingens Beslutninger ved at sanc- 
tioneres af Kongen skulde blive Lov. 
3. At det Kongelige Veto skulde streekke sig til alle Rigs¬ 
forsamlingens Beslutninger. 
4. At dette Veto kun skulde vaere et suspensivt. 
I det Forslag, som blev udarbeidet paa Rigsforsamlingen i 
1814 nedsatte Constitutionscommittee, bibeholdtes Grundtanken i 
det Adler-Falsenske Udkast. Committeen foreslog, at Storthinget 
skulde deles i Odelsthing og Lagthing, den sluttede sig saaledes 
paa det Naermeste til det Slags Tokammersystem, som i Udkastet 
var antaget. Og der er intet Spor til at Committeen skulde ln^ t 
villet tilstede Storthinget at trsede sammen for som en Heelhed 
at fatte nogen Beslutning, der ikke ligefrem var nodvendig til 
dets Deling i Odelsthing og Lagthing. Vistnok forsomte Com- 
mitteen at foreslaa en Bestemmelse, som udtrykkeligt og uom- 
tvisteligt forbod en saadan Sammentraeden. Men hen ligger in¬ 
gen berettigt Tvivlsgrund. Naar man overhovedet havde optaget 
Tokammersystemet, saa kunde det let fremstille sig som overflo- 
