202 
rung, at det blot kan forklares som Levning af et fuldstendigen 
gjennemfort men i sig selv saa svagt Tokammersystem, at man 
ansaa det nodvendigt at gjore Alt for at opretholde det. 
Maa det nu erkjendes, at ofesaa Constitutionscommitteens For- 
slag havde til Hensigt at lade Storthingets Deling i Lagthing og 
Odelsthing gjaelde som almindelig Regel, saa er det ubestrideligt, 
at de af Committeen foreslaaede Regler, der svare til vor nurse- 
rende Grundlovs § 76 lste og 2det Passus maatte komme til An- 
vendelse ved Behandlingen af hvilkensomhelst Sag, der ikke som 
Actionsmyndigheden efter § 30 og 86 var henlagt under Odels- 
thmget alene, men henharte under det hele Storthing, og der ikke 
nadvendigen maatte foretages, farend Valg af Lagthingsmedlem- 
mer kunde foregaa. Enhver saadan Sag maatte altsaa afgjares 
ved Lovbeslutmng. Dette er saameget rimeligere, som det i den 
constitutionelle Ret er ssedvanligt at sammenfatte alle fra den 
hele Nationalreprsesentation udgaaende Bestemmelser, uden Hen- 
syn til deres Gjenstand, under den fselles Bensevnelse, der i ved- 
kommende Lands Lovsprog svarer til vort Udtryk Lov. I Eng¬ 
land kaldes saaledes enhver af det hele Parliament tagen Bestem- 
melse en Parliamentsaet, hvad enten den angaar Skattepaalmg, 
Bevilgning, Udredelse af en Pension eller den omhandler en reen 
pnvatrethg Institution. I den franske Statsret er Ordet loi den 
tilsvarende almindelige Benavnelse. En Folge heraf er det igjen, 
at ogsaa de Former, hvorunder Nationalforsamlingernes Beslut- 
mnger istandbringes, i Regelen ere de samme uden Hensyn til 
Beslutningernes Gjenstand. Den eneste Undtagelse herfra af no¬ 
gen Betydenhed er som bekjendt, at Love angaaende Skattepaa- 
lseg eller i den engelske Statsret, hvad der henhorer under Be- 
naevnelsen money bills, blot pleie at kunne foreslaaes i detandet 
Hammer, medens det forste Hammer her i almindeiighed ingen 
anden Ret har, end til enten at antage dem uden Forandring eller 
at forkaste dem. Ved at lade Lovslbrmen komme til Anvendelse 
paa alle under det hele Storthing henlagte Sager, der ikke nod- 
endig maatte afgjores, forend Afdelingerne kunde constitnere sig, 
