306 
Udtryk Ved, som det hedder i Rigsforsamlingens Forhandlinger 
2det- Bind Side 19, at foreslaa, at Rigsforsamlingen skulde be- 
stemme, paa hvad Maade de i § 75 omhandlede Forretninger 
skulde skee, enten af Odelsthinget alene, eller af Lagthinget alene, 
eller af begge Thing i Forening. Jaevnfor „Rigsretssagen med 
Statsraad Vogt“ Side 185 og Norske Samlinger II Side 607. Hoi- 
der man sig til Forslagets Udtryk, saa kan det vistnok tillaegges 
en Mening, som ikke vilde komme i Strid med en nogenlunde 
fuldstmndig Gjennemforelse af Tokammersystemet. EfterUdtrvk- 
kene opstiller nemlig Forslaget blot de tvende Alternative]' at hen- 
lsegge nogle af de i § 75 opregnede Forretninger enten udeluk- 
kende under den ene af Storthingets Afdelirjger eller ogsaa under 
det udeelte Storthing. Det tredie Altemativ at henlsegge dem 
baade til Odelsthinget og Lagthinget names egentlig ikke i For¬ 
slaget. Det er nu vel en Mulighed, at Forslaget ikke just bar 
vmret rettet paa de Litter-aer i § 75, der tillagge Storthinget Ret 
til at trade endelig Afgjorelse angaaende visse Arter af offentlige An- 
liggender, (Litteraerne a, b, d, e, i og 1) men kun paa de Bestem- 
melser i Paragraphen, hvis Oiemed det er at saette Storthinget 
istand til at forberede sine endelige Beslutninger (Lit. c, f, g, k 
og k). Og man kunde jo uden at komme i egentlig Strid med 
Tokammerdelingens Princip tillmgge baade Lagthinget alene, og 
Odelsthinget alene eller endog det udeelte Storthing Ret til at 
indhente Oplysninger paa de i Lit. f, g og h omhandlede Maader, 
eller endog tillaigge nogen enkelt af disse Corporationer Retten 
til at voelge Statsrevisorer ogControllen med Pengeveesenet. Men 
en saadan Opfatning af Forslagets Tanke er neppe den rette. 
Alene for at faa afgjort et forholdsriis saa uvigtigt Sporgsmaal 
som det om, hvorledes de ved sidstnievnte' Litteraer Storthinget 
tillagte Forretninger af blot forberedende Characteer skulde ud- 
fores, er Forslaget visselig ikke bleven fremsat. Den Omstsen- 
dighed, at Rigsforsamlingeh udsatte dets Behandling til en f0l- 
gende Dag, riser ogsaa, at den tillagde det- en star re Betydning. 
Man er derfor vistnok berettiget til-at betragte de Udtryk, hvori 
Forslaget er os overlcveret, som uneiagtige, og at antage, at de 
