lede Beslutning, allerede faaet et Tillaeg, hvorved Tokammersy- 
stemet modtog den vsesentlige Afsendring, at begge Storthingets 
Afdelinger, hvis de ikke kunne komme til Enighed om et af 
Odelsthinget antaget Lovforslag, skulle trade sammen for i Fail- 
lesskab at afgjere dets Skjebne. Og efterat den fuldstamdige 
Gjennemforelse af Tokammersystemet herved er bleven opgivet, 
er der ikke lsengere tilstrakkelig Grund til at benegte Gyldighe- 
den af Rigsforsamlingens Fortolkning, forsaavidt den gaaer ud 
paa, at det samlede Storthing om Sager, som ikke nodvendigen 
ere Lovgivningsgjenstande, kan fatte Beslutninger, som ikke blive 
Love. 
Herved have da §§ 76 til 79 tabt den almindelige Virksom- 
hed, som det endnu ved Constitutionscommitteens Forslag var 
Hensigten at tillsegge dem. Og forst herved ere Grundlovens Be- 
stemmelser om den Kongelige Sanction komne til at lide af dffl 
Ufuldstsendighed, hvis Forekomst er sogt forklaret gjennem disee 
Liniei. Idet § 76, istedetfor som i 'Committeens Forslag atom- 
fatte alle de Storthingsbeslutninger, som ikke vare fornodne for at 
Lagthinget kunde blive constitueret, indsbrankedes til at gjselde 
om en vis Art af dem, ophorte nemlig ogsaa § 77 at betyde, at 
alle Storthingets Beslutninger tiltrange Kongelig Sanction for at 
^ ve toJ^ige. Men herpaa har Rigsforsamlingen ikke yserefc op- 
maerksom; thi ellers maatte den have udfyldt det Hul, som red 
Indstrsekningen af det § 77 oprindelig tillagte Raaderum opstod i 
dens Bestemmelser. Det er altsaa langtfra, at der i denne Sags 
ammenhaeng, saaledes som den her er forklaret, ligger noget 
Bevus for, at Rigsforsamlingen skulde have villet gjore den Kon- 
ge ige Sanction overflodig ved andre Beslutninger end dem, der 
gaa ud paa Istandbringelsen af en Lov. Den historiske Sammen- 
*ng viser med Hensyn til dette Sporgsmaal ikke Andet, end id 
er i orslaget til Grundloven fandtes en udtrykkelig Regel, om 
a ongen skulde have et Veto til alle ikke smrskilt undtagne 
torthingsbeslutninger, sam t ‘at Aarsagen til at denne Regel i 
, ° Ven ^ ar faaet en an <len og snmvrere Betydning, ei er 
ge den, at Rigsforsamlingen ansaa den nhensigtsmmssig, »> eD 
