sener (<pi>crote), som lid eller Jord eller noget andet Saadant, men 
at selve det Uendelige og selve det Ene var de Tings Substarts 
(ouaca), hvorom de udsagdes, hvorfor ogsaa Tallet var alle Tings 
Substants.“ Hvor er nu her det raindste Spor til, at en seldre 
Classe af Pythagoreere bliver undtagen og henfort til dem, der 
have talt „rinieligere? u Disse ere meget mere de seldre, isser 
ioniske Philosopher indtil og foruden Italikerne, til hvilke sidste 
fornemmelig Pythagoreerne maae henregnes. Og kunde man et 
Oieblik vsere i Tvivl angaaende Betydningen af som Sprog- 
biugen ogsaa tillader at tage inclusive, saa maa enhver Tvivi 
forsvinde ved det folgende of a'XXoi, ligesom idethele Betegnelsen 
„Italikere“ vilde vsere uden Mening, naar ikke derved skulde anty- 
des, at den nye og „mindre rimelige^ Lsere var opkommen i Ita- 
lien, 1 Modssetning til den Tsenkemaade, der i de ostligere grseske 
Lande havde vjeret herskende. Ja man kan her med- Foie an- 
vende Roths Aigumentationsmaade imod ham selv ved at bemerke, 
at netop deri, at of aXXot t<ov ’iraXtxwv have talt jj.st?ig)'ts?ov 
om disse Ting, deri ligger, at de sidste, oC ’iraXixoi, have talt 
mindre rimeligt, o. de have taget Tallene for Tingenes Subetants, 
g t, ora ogsaa i Begyndelsen af Capitlet, der handler om Py- 
t lagoreerne sserskilt, udsiges om disse i Almindelighed. Og at 
er her ikke blot handles om yngre, men tillige om seldre Py- 
agoieere, viser til Overflod Capitlets Begyndelse ev U tou'toic 
or en nsevnte Philosopher) xa! rcpo toutov, ligesom ogsaa 
egyn elsen af det 6te Capitel, der indforer Platons System, 
som opstaaet efter de omtalte Philosopher* maatte vise, at der 
i e oregaaende lalfald ikke kan vsere Tale om Platons umid- 
delbare Disciple. 
At Aristoteles saaledes ikke kan bruges som nogen Hjemmel 
°r en afRuth at| lagne Modssetning mellem en seldre og en yngre 
py iagoieisk La-re, er ganske utvivlsomt, da netop han stedse 
ehandler Pythagoreerne under Eet, og paa denne Maade, uden 
ge se, tillsegger dem den La re om Tallene som Tingenes 
' 8eS ® n ‘ ° g med den uoiagtigere Fortolkning af hiint ari- 
e is e ted falder lgrunden den vsesentligste Stotte, Roth har 
