221 
mere af Sigte. Man kan saaledes forestille sig, at der har veret 
talet saalsenge om det Ene, de Fire eller de Ti, hvorined et andet 
Fores til lings-Indhold oprindelig var forbundet, indtil dette er gaaet 
i Forglemmelse og Tanken nu har dvelet udelukkende ved Tal- 
bestemmelserne selv. Alligevel er netop denne sidste Overgang, 
hvor lenge den end kan vsere efterhaanden forberedt, et ganske 
vesentligt Omslag, der netop synes betegnende for den helleniske 
Aand. iEgypterne var detoverhoved givet ahnelsesfuldt at samle 
og combinere og fixere ved mere og mere forkortede Tegn (man 
tenke f. Ex. paa d-en egyptiske Skrivts Histone), der med 
seig Troskab opbevaredes, men tilsidst stode som uloselige Gaadei 
for det stirrende Blik. Det oprindelige saudselige Udgangspunct 
var tabt, og en ny, aandelig Betydning endnu ikke opgaaen for 
Bevidstheden. Dette skeer forst da, naar Aanden, der har skabt 
Tegnet og deri egentlig opbevaret en sat, af Aanden selv ahnel¬ 
sesfuldt udhevet Bestemthed, men som oprindelig tenkes som 
afhengig og underordnet, endelig vover at dvaele red sin egen 
Skabning som det Vesentlige ved Sagen selv. Dette er den 
egentlige Tcenknings Begyndelse, til hvilken, som Psychologic, 
lserer, den betegnende Indbildmngskraft og ilukommhen (disse den 
segyptiske Aands meest charakteristiske Hovedevner) danne de 
naermest foregaaende Trim Den helleniske Videnskab er ogsaa 
forst den egentlige Forklaring af ^Egyptens gaadefulde Tegnfor- 
raad, og vi nedsette ingenlunde Grekeraanden, fordi vi ere vil- 
lige til at indromme, at den har modtaget en stor Deel Stof tra 
Orienten; thi forst med denne Omsetning af Stoffet til Tanke 
og Begreb begynder Videnskaben, der i egentlig Forstand er 
Orienten fremmed. Denne Forestillingens Overgang til. Begreb, 
denne Philosophiens Genesis, beroer nu nsermere paa, at Hoved- 
vegten liegges paa den predicative Bestemmelse, eller med andre 
Ord- at Predicadet betragtes substantivisk, substantielt og som 
Sagens egentlige Kjerne. Thi Predicate! er altid det Satte, det 
egentlig Tenkte v«ed Sagen. Det Charakteristiske ved al t.lbunds 
tenkende, al virkelig philosophisk Betragtning, er stedse, at Sa¬ 
gen settes som Eet med dens Bestemthed, at den egentlig gaaer 
