224 
denen er let at opdage. Lader os til Exempel tsenke paaLseren 
om Sjwlevandringen , dette orientalske Dogma, der af alle de 
Satser, der tillsegges Pythagoras, maaskee er den bedste bevidnede, 
og som af denne endog synes at have vaeret fremhaevet med en 
vis Forkjaerlighed. Vi kjende imidlertid ikke noget paalideligt | 
Vidnesbyrd fra de Gamle, om at han har sat den i Forbindelse 
med Taltheorien, og denne Forbindelse synes ogsaa vanskelig 
nok at efterspore, saa at selv en Zeller er meest tilboielig til at 
antage Sjaelevandringslaeren som et lost Tilhaeng til Pythagoreis- 
men, ikke som en Bestanddeel af den pythagoreiske Philosophie , 
men som en Tradition i de pythagoreiske Mysterier, der sandsyn- 
ligviis udsprungen af aeldre orphiske Overleveringer ikke staaer 
i nogen videnskabelig Sammenhaeng med Pythngoreernes philo- 
sophiske Princip 1 . Mangelen af en videnskabelig Sammenhaeng 
er nu netop, hvad vi have indrommmet; thi videnskabeligt er 
kun hvad der er bevidst og klart gjennemfort; men at den an- 
forte mythiske Laere dog i sin egentlige Grundstemning maa har- 
monere med Talprincipets Grundtone og i denne have sin ideelle 
Basis og Forklaring: have vi endnu ialfahT Ret til at formode. 
Sporge \i nu om den egentlige Gehalt i Sjaelevandringslaeren, om 
det, der alene i en philosophisk Forskers 0ine kan give den Be- 
tydning, saa kunne vi neppe soge denne uden deri, at den in¬ 
deholder en Udodelighedstanke, skjont endnu af en meget over- 
fladisk Art, kun saa at sige Udodelighedens abstracte Schema. 
Denne Udodelighed er nemlig deels blot en qvantitativ Udstraek- 
nmg, ligegyldig mod ethvert qvaUtativt Indhold, deels en bestan- 
dig Falden tilbage i Sandseverdenen og gaaer saaledes i den slette 
Uendelighed. Den staaer i et eget naert Forhold til den aegypti- 
ske Bestraebelse for forst ved Balsameren og derpaa-ved monumental 
Afbildning at fastholde den umiddelbartrsandselige, men afsjffilede 
Form for saaledes at udstraekke dennes Tilvaerelse udover Livets 
naturhge Graendse. Sjaelevandringen er egentlig det forste Skridt 
udover dette StanJpunct og optraeder vel tildeels som et supple- J 
rende Modstykke. Et sjaeleligt Piincip er vel her losgjort fra 
Zeller, die Philos, der Gr. 2te Ansg. I. 331. 
