225 
den umiddelbare sandselige Aabenbaring, fra Legemet, men gaaer 
paa en Maade over til den modsatte Yderlighed, idet det kan 
fremtraede i ethvert andet Legeme, i et Dyr, et Tree, en Busk. 
Paa den anden Side er det dog bundet til Sandsetilvaerelsen, idet 
det etter Adskillelsen fra det forste Legeme igjen fremtraeder i 
et andet og saa alter i et andet og saa fort videre. Dets Evig- 
hed har saaledes kun Realitet i en Raekke Tilvaerelser, der egent- 
lig ere uden indbyrdes Sammenhaeng, og den Identitet som for- 
binder dem, er folgelig den aldeles tomme, abstracte, for al For- 
skjel ligegyldige. Men det er nu ikke vanskeligt at see, at denne 
abstracte, for al qvalitativ Bestemthed ligegyldige Identitet kun er 
den abstracte Eenhed selv, der ved sin bestandig fortsatte Gjen- 
tagelse frembringer Tallenes uendelige Raekke, og Sjaelevandrin- 
gen bliver saaledes i sit Vaesen et naiv-phantastisk Udtryk for 
et Standpunct, paa hvilket overhoved det Evige, Substantielle 
i Tingene kun opfattes i denne indifferente, mathematiske Form, 
igrunden en umiddelbar (og, som bemerket, maaskee ubevidst) 
Conseqvens af den Saetning, at ogsaa Sjaelen er etTal og vaesent- 
lig intet Andet end et Tal. Paa samrne Maade er Tallet overall, 
i enhver sandselig Tilvaerelse tilstede og overalt kun en identisk 
Gjentagelse af sig selv — et Forhold hvis udforligere Udvikling 
vi forresten maa overlade den speculative Logik. Saaledes synes 
Taltheorien virkelig at afgive den almindelige logiske Formel, 
hvortil ogsaa den ved forste 0iekast saa disparate Sjaelevandrings- 
Theorie er at henfore; at den af Pythagoras er bleven optagen 
og tilegnet, maa forklares af et Valgslegtskab, i hvilket den vae- 
sentligen stod til hans hele Aandsretning; eller rettere: hiin tra- 
ditionelle Laere med dens ahnede Betydning har vaeret et Moment 
med i den Aandsudvikling, der endelig har fort til en philosophisk 
Verdens-Anskuelse, hvilken i en almindeligere, friere Form og- 
saa gjengiver hiin Laeres rene Tankevaerdie. 
Vi tvivle nu ikke paa, at noget Lignende vil, og maaskee 
endog med storre Lethed, lade sig paavise med Hensyn paa de 
fleste ovrige Satser og Forestillinger, der med nogenlunde Sik- 
kerhed kunne tillaegges Pythagoras og Pythagorerne. Hvor der 
15 
