9 
deies Hseresi og mod hans Kirke og den romerske, og at han 
giennem hele sin Tale (indirecte) bekjtemper Arianismen, sam- 
menholdt med den firedobbelte Kjendsgjerning, atAmbrosius bar 
vffiret Biskop over et Dioces, der var Nabodioces til det aquile- 
jensiske, at han bar opholdt sig en Stund i Aquileja, at han hele 
sit Liv igjennem bar bekjaempet Arianismen, og at han just i 
Aquileja bar havt med Arianere at bestille, vidner for, at det 
virkelig er den beromte mediolan«nsiske Biskop, fra livem den 
i det nsevnte Skrift indeholdte Tale hidrorer. 3. Sammenbgne vi 
jExplanatio“ med Ambrosius’s tre antiarianske Skrifter: de fide 
libb. V., de Spirilu sancto lib. III. og de incarnalionis dominir.w tiiyslerin 
liber, saa blive vi vaer, at der finde ikke ganske faa Berorelser 
Sted mellem enkelte af de Ytringer i hiint Skrift, der referere 
sig til og gaae mod Arianismen, og imellem adskillige Ytringer 
i disse. i Ogsaa denne Omstsendigbed stadfaester Rigtigbeden af 
' Sml. ferst og fremst med det forste af de i den foregaacnde Note anforte 
Steder felgendc Ord i De Jide lib. II. c. 3: „De omnipotenie Dei Filio init'*. 
^Itaque cum verus et bonus Dei Filius, utique omnipotens Deus Dei Filius, 
Num hinc quoque dubitari potest? Supra diximus lectum^ quia Dominus omni¬ 
potens nomen est ei. Ergo quia Filius Dominus, Dominus autem omnipotens, 
omnipotens est Dei Filius. Sed accipeetiam earn, de qua dubitare neqneas, 
lectionem. „„Ecce venit,^’* inquit, „Y,cum nubibus, et videbit eum omnis oculus 
et qui eum compunxerunt, et plangent se super eum omnes tribus terrce. Etiam 
amen. Ego sum Oi et o dicit Dominus Deus, qui est et qui erat et qui ven- 
turus est, omnipotens (Apoc. 1, 7. 8.)- Quern igitur compunxerunt, et quern 
speramus esse venturum, nisi Filium? Et'go omnip ofens Dominus et Deus Ckri- 
sitis est^. Ligesaa sml. med det samme Sted ogsaa de incarnationis mysterio 
c. 10 og fremdeles ogsaa endnu De fide lib. I. c. 2, Tractatus in Symbolum 
c. J, De spiritu sancto lib. III. c. 23 og Acta concilii Aquilejensisi. Amb. 
0pp. T. V. p. 174 ed. Paris, fra 1632. Med de ovrige i den foregaaende 
Note anforte Steder sml. Ytringer som: y,Didicimus, unam esse Patris et Filii 
imaginem, unam similitudinem, unam sanctificationem. Didicimus unam esse 
operationem, unamgloriam, unam quoque div init at em.—ubi una divinitas, 
una voluntas —“ (De fide lib II. c. 4: De Domino majestatis Dei Filio ).— 
nsuperest, ut unius quoque maje statis Patrem et Fdium doceamus. Ac- 
cipiant nunc, quod dubitare non possunt, quod Patris et Filii una maj estas 
siF {De fide lib. III. c. 7: Quod una maj estas et una gloria, una quoque 
