20 
Hvad der har bidraget meget til at Ambrosius forkastede alle 
antihaeretiske Tilsaetninger til Symbolet og overhovedet erklserede 
sig imod alle Forandringer af samme, var den Omstfendighed, at 
ban troede, at Symbolet var forfattet at Apostlene, en Anskuelse, 
derdengangallerede i laengere Tid var udbredt i Occidenteni, 
for en Del havde sin Kilde i en eiendommelig Opfattelse af Nav- 
net Symbolum (s. S. 16 f. Not.) og vel var udgaaet fra den ro- 
merske Menighed, hvilken paastod at have modtaget, ligesom 
meget Andet, saaledes naturligviis fornemmelig ogsaa det som 
regula fidei Og Daabsbekjendelse i hele den kirkelige Oldtid i den 
allerhoieste Anseelse staaende Symbol af sin formeentlige Stifter, 
Apostelen Petrus, som fremdeles gjorde Fordring paa at have 
bevaret det i sin oprindelige, simple, uforandrede apostoliske Skik- 
sig meget godt forklare baade, hvorledes Knfin knnde tillagge majores Opta- 
gelsen af dem, og hvorledes Arianeme kunde beraabe sig paa dem. De vare 
sanctionerede og tervserdige ved deres hoie Alder. 
' At man i Orienten nogensinde har antaget, at den kirkelige Daabsbekjendelse 
var etVerk af Apostlene, deraf have vi ingen Spor. Overall, hvor osterlandske 
Kirkefedre betegne den som apostolisk (s. Cyrillns af Jcrnsalcm Katech. XVIII 
n. 32 ogEpiphaninsAncor. n. 121 og 122 ) tsenke de knn paa Indholdets Apo- 
stolicitet, og Cyrillas af Jerusalem erklmrer i Katech. v. n. 12 ligefrem, at Sym¬ 
bolet (Troen, den kirkelige Troesbekjendelse) er taget og sammensat af dehel- 
ige Sknfter. Derfor kunde ogsaa Marcus Eugenicus Erkebiskop i Ephesus paa 
Conciliet i Florents 1439 svare Cardinal Jnlianus Cesarini, der havde talt om 
hvorledes Apostlene havde holdt en Synode og paa samme ogsaa overleveret 
det hellige Symbol, og om hvorledes de senere okumeniske Synoder havde for- 
andret og foroget det af den forste gjorte Symbol eller Apostlenes Symbol, idet 
detteikke var demnok: OUTS ^OJXSV, OUTS. St’8o|XSV cn)[l.?oXov TGIV 
ATCOffToXov (s. Sylvester Sguropulus Hist. Concilii Florentini sect VI c 6 p 
150 ed. Bob. Creygbton). Dette msrkelige Udsagn af en i sin Kirkes Literatnr 
ve bevandret Mand har sin Grund ikke saa meget deri; at den grseske Kirke 
havde glemt det apostoliske Symbol, fordi den fra Slutningen af det ijerdeAar- 
hundre e af havde sat forst Niemnum og siden Nic=eno-Constantinopolitannm i 
b ^ Sted, som den far det angivne Tidspnnet havde 
aoost ■? ’r“ "dst Noget om et 
Affllse"' UirkeligeDaabsbekjen. 
