22 
des vilde da den forblive ustraffet, som gjorde det samme med 
Apost] enes Fselledsvserk ? ^ 
Ogsaa Ambrosius’s Sands for Korthed og Simpelhed harhavt 
sin Andeel i bans Bedommelse af og Polemik imod den Skik at 
interpolere Symbolet ved antihseretiske Tilssetninger. Man seer 
dette tjdelig af de Ord, som gaae umiddelbart foran for og lede 
over til det Sted, hvor ban tor forste Gang omtaler og misbilliger 
denne Skik, og i hvilke ban derfor aabenbart allerede sigter til den: 
Sancti ergo apostoli, in mum convenientes, breviarium fidei fe- 
cerunt, ut breviter fidei seriem comprehendamus. Brevi- 
tas necessaria est, ut semper memoria^et recordatione 
teneaiur. Ligesaa fremgaar det samme deraf, at A. umiddel¬ 
bart efter den forste Berorelse og Misbilligelse af den omtalte 
Praxis paany ytrer, at Apostlene bavde gjort Symbolet kort, at 
ban der vender tilbage til og (ganske kort, i et eneste Ord) gjen- 
optager det nyUg om Symbolets bremlas Sagte (Ergo apostoli 
sancti convenientes fecerunt symbolum breviter.^ Paa det apo- 
• Det er forovrigt klart, at Ambrosius just derfor fremhsever Symbolets apostoli- 
ske Oprindelse saa ofte og saa eftertrykkelig, fordi ban var saa mcget imod 
Tilsffitnmger til det. Han vilde benytte Symbolets Apostolicitet imod den af 
ham misbilligede Skik at interpolere det ved antihseretiske Bestemmelser. Den 
skulde tjenc hans Polemik imod denne Skik. Men hvad der igjen havde frem- 
kaldt hans Modbydelighed for antihsretiske Tilssetninger til Symbolet, var den 
Omstsendighed, at hans og den katholske Kirkes Dodsfiender, Arianerne, havde 
misbrugt det aquilejensiske Symbols misforstaaelige Tilsietning inviiibiU et im- 
pambili. Denne Erfaring er Kilden umiddelbart til A.’s Polemik mod autihse- 
retiske Tilssetninger til Symbolet og middelbart til hans gjentagne og sterke 
Fremhaevelse af Symbolets apostoliske Oprindelse. 
Idet A. paa begge de to anfarte Steder ikke blot frembsever Symbolets Kor^thed, 
men tillige og fomemmelig den Omstsendighed, at denne Korthed hidrerte fra 
Apostlene: saa giver han at forstaae, at det var utilladeligt at ophmvedenne 
or det vffisenthge) Egenskab ved at forloenge det ved antihseretiske Tils*tniu- 
ger Apostlene maatte bedst have vidst, hvorledes det overhovedet maatte vsere 
beskaffent, og speeielt, at det maatte vmre kort. hvilket sidste de havde antydet 
ved at gjore det kort. Ogsaa Grunden. hvorfor de fandt, at Korthed her var 
fornodent, lod sig let angive: De vilde, at det ikke skulde opskrives, men, 
modtaget mundtl.g, Imres udenad. Da var det nodvendigt, at det let kunde ind- 
