40 
Korsfsestelsen. ^ — Meget paafaldende er det, at sepultus synes at 
have manglet i det af Mcetas udlagte Symbol, do, sepultus udgjor en 
Bestanddeel af alle de ovrige oldkirkelige Symboler, sotn vi kjende. 
Det ligger derfor nser, at antage, at Nicetas kun har undladt at 
berore og forklare det, en Antagelse, for hvilken man kunde be- 
raabe sig deels paa, at Begravelsen forholdsviis er af underordnet 
Betydning og frembod en Symbolet udlseggende Taler mindre 
Stof end alle de ovrige Bestanddele af dette, deels paa, at der i 
sermones in traditione (eller redditione) Symholi undertiden et enkelt 
Led, som vist har staaet i Talerens Symbol, forbigaaes. Dog er 
dette Sidste yderst sjeldent. 2 — At Nicetas’s Eorp/awa/m ikke inde- ! 
A.t det i UdlaBggelsen af den anden A.rtikels andet Led liederi anus cruci j 
affigens velut homo, sed paradisum confitenti se latroni tribuens, quia Deus og 
Mortem postremo suscipiens deposito ad modicum corpore ut homo, dette kan 
naturligviis ikke anf 0 res for, at Nicetas’s Symbol bar indeholdt crucifixus og 
mortuus. 
’ De eneste mig bekjendte Exempler ere disse: Augustin forbigaaer i Sermo 212 
in traditione Symboli fjSanctarn ecclesiam.^ Efterat ban ncmlig har ontbandlet 
den tredie Artikels ferste Led og sluttet, hvad ban har bemserket om samme, 
med Ordene: Credite^ ut intelligatts. Nisi enim credideritis, non intelligetis, ved- 
bliver ban. Ex hoc Jide gratiasn sperate^ in qua vobis peccata omnia dimit¬ 
ten tur. Han gaaer altsaa fra in Spiritum sanctum^ nmiddelbart OTer 
til „remissionem peccatorum'‘ med Forbigaaelse af „sanctam ecclesiam," 
der, som man af Sermo 213 og 214 seer, maa have staaet i det af ham udlagte 
Symbol, som det da overhovedet ikke har manglet i nogensomhelst oldkirkeUg 
Daabsbekjendelse, det egentlige Nictenum undtagen. Paafaldende er det, at 
Augustin desuagtet efter Tilendebringelsen af Udlieggelsen af Symbolet siger: 
Mine ergo brevem sermonem de universe Sgmbolo vobis debitum reddidi, in quo 
Symbols, quod audkritis, totum in isto sermons nostro breviter collectum agnoscetis. 
Disse Ord kunde vmkke den Tankc, at Augustin har berort sanctam eccle- 
stami Sermo 212, men at det, som han har sagt om dette Led, af en gammel 
Afskriver, hvis Manuscript er blevet Kilde til alle de Haandskrifter, hvori Sermo 
212 endxm findes, ved en Forseelse er blevet udeladt. Men herimod taler dog 
klarligen det anforte Steds Sammenhseng. - I den Formnlar for Traditio Sym- 
boh, som VI finde i et galUcansk Sacramentarium, som Mabillon i sit Museum 
Italicum Paris 1687 B. I p. 273-397 har udgivet af en i det syvende eller ot- 
tende Aarhundrede skreven over tusinde Aar gammel bobiensisk Uncial-Codex, 
og som derefter Muratori 1 sin Liturgia Romana vetus Tom. II p. 830 seqq- 
