47 
0 vrige senere kirkelige Forfattere: Fovfatteren af den pseudo-augu- 
stinske sermo deSymh.2i2, Eusebius Gallicanus i Horn, de Symb.ll^ 
og Alcuin,2 kun bar tsenkt paa Samfundet med deiTroen afdnde 
Hellige i Himmelen, og Forfatteren af den pseudo-aug. Sermo 240 
kun paa de HeOiges Samfund med hveraudre i Himmelen, idet 
ban bar taget sanctorum, afvigende fra alle de ovrige Forfattere, 
som Gen. subj. og ladet Samfundet mellem de Hellige forst ind- 
trffide-i Himmelen. Hvad Forfatteren af den pseudo-aug. Sermo 
241 angaaer, saa kunne vi af bans Ord kun see, at ban bar taenkt 
sig commiinio sanctorum som et Samfund, der allerede her paa 
Jorden finder Sted, men ikke, om han liar tsenkt paa et denne- 
sidigt Samfund baade mpd de Hellige paa Jorden og de Hellige 
i Himmelen eller paa et Samfund med de Hellige i Himmelen 
alene. Det Sidste er dog det Rimeligste, da sancti paa alle de 
0vrige anforte Steder, Nicetas’s undtagen, indskraenkes til de Hel¬ 
lige i Himmelen. Af alle de anforte Steder see vi forovrigt, at 
man i det femte og de folgende Aarhundreder ikke liar gjort 
sanctorum communionem til en epexegetisk. appositionel Tilsaetning 
dl sanctam ecclesiam catholicam og ikke taget conmnnio i Betyd- 
ningen congregation societas, coetus eller i Betydningen congregatio, 
societas, coetus eorum, inter quos commiinio locum habet, qui secum 
invicem communionem habent, Betjdninger, hvori Ordet senere er 
Uevet taget af Erasmus i bans Declaration mod Pariserfaculte- 
lets Censur over en Ytring af ham om det apostoliske Symbols 
Oprindelse (Fabricius, Cod. apocr. N. T. P. HI p. 355) og i 
bans Explicatio in Symbolum Apostolorum et Decalogum (Leidenerudg. 
fra 1641 p. 171 seqq.), af Luther i bans store Katechismus (Die 
sjmb. Bucher der ev.-luth. Kirche S. 456 ed. Muller) og af Me- 
lanchthon i Apologien (p. s. St. S. 153). ^ — At det romatianske 
‘ Benue Forfatter taler vistnok egentlig kun om Eelgeneme, men maa dog na- 
turligviis have opfattet communionem sanctorum om Samfundet med dem. 
Alcuin saetter dette Samfund paa det andet Sted som et kun fremtidigt. 
Jsg vil her endnu omtalc en Ytring af Cyrillus af Alexandrien, som for en 
Beel minder om det i det Foregaaende omhandlede Sted i Nicetas s Explanatio 
^ymholL Cyrillus bemjErker neralig i sin Commentar over Psalmerne (Nov. 
