59 
dragen i det den 19de November 1858 afholdte Mode, var kortelig 
folgende: 
Taleren gav, efterat ban havde bemserket, at Sporgsmaalet 
om Serapherne vsesentlig dreiede sig om Betydningen af Navnet 
forst og fremst en Udsigt over de forskjellige 
Anskuelser, der i Synagogen og Kirken Jiavde gjort 
sig gjseldende med Henson til dette Navn og med Hen- 
syn til Serapherne overhovedet. 
Hvad Synagogen angaaer, saa lader dens seldsfe Vidne, 
LXX, os i Stikken, idet det kun gjentager det hebraiske Ord, 
Noget, der ogsaa ^jores af Aquila, Symmachus, Theodo- 
tion, den oldsyriske Overssetter, Hieronymus og den 
syrisk-hexaplariske Overssetter. Jonathan ben Usiel 
udtrykker kun det ved Siden af staaende idet ban 
gjengiver Navnet i Jes. 6, 2 ved og i Jes. 6, 6 ved 
og Saadja antyder kun, at han har anseet Serapherne 
for Engle, idet han paa begge Steder ssetter det blotte :<5o^Lo. 
Af Jonathans Paraphrase af Ez. 1, 8: 
‘’DSDin pm — ]*ir;b 
br p^it^b (Ez. 9, 2.10, 2. 7), 
seer man dog, at han maa have afledet af givet det 
Betydningen Forbroendere og antaget, at Serapherne vare Engle, 
der forte dette Navn for deres Synderne forbraendende, d. e. ode- 
laeggende Virksomheds Skyld. Forklaringen Forhrcendere er saa- 
ledes den seldste (Jonathan levede kort for Christi Fodsel). For 
at denne Forklaring i de forste Aarhundreder efter Christus maa 
have hersket i Synagogen, vidner den Omstsendighed, at den An¬ 
des hos disse Aarhundreders Kirkelaerere, der kun kunne have 
faaet den af Joderne. I Talmud og andre gamle synagogale 
Skrifter Andes den vistnok ikke udtrykkelig udtalt, men dog in- 
directe antydet i den oldsynagogale Anskuelse, at Gud daglig af 
den fra bans Throne udgaaende Ildstrom (m:'*"! nn: Dan. 7, 9) 
skaber Engle, som prise ham og derefter oploses i det Element, 
hvoraf de vare blevne til (s. Talm. Hagiga S. 14 ed. Prag.). 
C^anske tydelig optrseder den derimod i den middelalderlige sy- 
