74 
Personer eller Ting med odelseggende og tilmtetgj0rende Veesen, 
Kraft og Virksomhed. Forbrcmdere er saaledes 0delaeggere, Tii- 
intetgjorere. - Da Serapherne befinde sig i den allerhelligste 
Guds umiddelbare Ncerhed, saa maa de tsenkes som hellige 
Vaesener. At de skjule sit Ansigt og sine Fodder forGud, vidner 
kun om, at deres Hellighed som et endeligt, creaturligt Vaesens 
Hellighed ingen Sammenligning taaler med den absolute guddom- 
mehge, ikke om, at de ere paa nogen Maade urene, vanhellige. i 
Derefter synes deres odelaeggende, tilintetgjerende Vaesen at maatte 
staae i Sammenhmng med deres Hellighed, at maatte raere en 
Virkmng af denne. - Gud sely fremstUles i V. 1-4 saavelsom 
ogsaa 1 V. 5-7 som den Hellige ogVrede. Men dette skeerkun 
mdirecte, ikke ved en SkUdring af bans Person, fra hvis Beskri- 
yelse Propheten afliolder sig paa det Omhyggeligste. At Gud er 
en Hellige og Vrede, og at han aabenbarer sig for Propheten 
som den Hellige og Vrede, erfare vi kun deraf, at Serapherne 
skjule sit Ansigt og sine Fodder for ham, fordi de trods sinHel- 
ighed ikke taale Synet af ham, den AUerhelligste, og fordi de agte 
den lavere Deel af deres Legeme for altfor ringe og umdel til, at 
en allerheUigste Guds 0ie skulde skue den; fremdeles deraf, at 
e pnse ham som endvidere af, at Templet 
bhver opfyldt med Rog, V. 4, idet Rogen her, som ofte (s. f. E. 
en. 5, 17. Ex. 19, 18. 20, 18), er Guds Vredes Symbol; en- 
e ig eraf, at Propheten erklaerer sig for fortabt, fordi han, en 
and med urene Laeber og en Maud, der boer midt iblandt et 
Folk med urene Laeber har seet Gud, og at bans Synd bort- 
tages af en af Serapherne, saa at han nu kan staae for Gud. 
Denmod beskrives Guds Tjenere Serapherne meget udforlig. 
kulde da Ikke ogsaa deres Skikkelse indirecte hentyde til Guds 
Hellighed og Vrede red at afspeile den, og skulde denne Skik- 
n!l V. i deres Navn Forhrcendere, som hentyder 
en f f .1 skikkelse? Gud er jo som den Hellige og Vrede 
or aeren e lid og aabenbarer sig ellers som den Hellige og 
