76 
Forhaerdelsen skal ledsages af en R®kke paa hinanden fialgende 
0delaegge]sesdomme, der skulle tiliiite(;gj 0 re de Forhaerdede samt 
deres Land naesten fuldkomment (V. 11—13). Han vil, at deikke 
skuUe omvende sig og aandeligen helbredes, ban yil, at de i 
Overeensstemmelse hermed ikke skulle frelsbs fra sine Fieuders 
Haand, og at deres Statssamfupds og Lands dybe Saar ikke skulle 
Iseges (sml. 1, 5 f. 3, 6 f.). Han vil altsaa manifestere sig imod 
Folket netop saadan, som Moses iDeut.4,24 betegner ham med 
Hensyn til Israels mulige Frafald i Fremtiden: som en forterende 
Ild; Spaadommen i Deut. 32, 22: m er optamdt i min N^se og 
brcBnder indlil del dyheste Dedsrige, og den fortcerer Landet og dens 
Grode og scetter Bjergenes Grundvolde i Brand, en Spaadom, der 
orkynder, hvorledes Guds Vrede vU rase imod Israel efter dets 
freintidige af Moses forudseede og forudsagte Pagtesbrud, vil nu, 
da dette Pagtesbrud er indtraadt, gaae fuldkomment i Opfyldelse. * 
Og hvad V. 13 forkynder directe og udtrykkelig i Ord, i sermo 
verbalis, det forkynder V. 1-7 og V. 1-4 indirecte og antyd- 
magsvns i symbolisk Form, i realis. Hvor let faJderdetda 
Ikke, at sffitte Seraphernes Navn, der henpeger paa Ild og 0de- 
teggelse ved Ud, i Forbindelse med Indholdet og Characteren af 
• 3 og af hele Capitlet overhovedet og at antage, at Sera- 
pheme have sit Navn deels deraf, at de afspeile Guds fortmrende 
Vrede hvori de som heihellige Vmsener ogsaa selv deeltage, 
deek deraf, at de ved 0delaeggelsesdommene, hvori Guds forta. 
dt”/ n sig, vil vsere virksomme som fuldbyr- 
dendeRedskaber! Herfor tale ogsaa de gammeltestamentlige An- 
skuelser omdeV®sener, til hvis Classe Serapherne maa henreg- 
nes. Englene vise sig i det G. og N. T. oftere som lysende Hd- 
■ Slutningsvers, V. ,3, vilde udtrykkelig henvise til Guds brten- 
(den tilove bl^ ’ • 0. A. we at forklare: saa skal 
TiUnJ’ 7 ^iiPriis/or TilinUtgjerelse. Betydningea 
J maa Ogsaa i Jes 4 4 t ^ 
