113 
Man seer, at Differentserne A' fra 1820 til 1835 ere mindre 
end de tilsvarende A; fra 1838 til 1841 ere de noget storre; fra 
1842 til 1858 i Almindelighed mindre. Dette kan vel forklares 
af en Ujevnhed eller Uregelmeessighed i de forskjellige Perioder. 
Imidlertid sjnes Periodiciteten at vsere utvivlsom. 
Formlen B 
190,88 sin [2o,35 + 32o,4 (t—1820)] 
giver et Maximum for t = 1822,7, og under Forudssetning af en 
Periode af 11,11 Aar faaer man altsaa Maxima af Undulationen 
for folgende Yserdier af t 
1822,70; 1833,81; 1844,92; 1856,03. 
Sammenstiller man nu dette Resultat med Epocheme for Mi¬ 
nimum af Solpletterne og af Inclination en, har man 
Minimum af Solpletterne .... 1822,2; 1833,3; 1844,4; 1855,6; 
Minimum af Inclinationen .... 1823,3; 1834,5; 1845,6; 1856,7; 
Maximum af horiz. Intensitet . 1822,7; 1833,8; 1844,9; 1856,0. 
Denne Overeensstemmelse imellem Resultaterne af tvende 
af hinanden uafhsengige Observationsrsekker af Inclinationen og 
Intensiteten, er et ioinefaldende Beviis for en aarsagelig Forbin- 
delse med Solflekkeperioden; saa meget mere, som Minimum af 
Inclination falder sammen med Maximum af Horizontalintensitet 
i den llaarige, ligesom i den daglige Periode. Aarsagen hertil 
kan forklares. paa folgende Maade. Er R den totale Intensitet i 
Inclinationsnaalens Retning, H dens horizontale, V dens verticale 
Componente, i Inclinationen, saa er 
V 
H = R. cos i, V=R. sm /; tang ^ 
Tiltager H i et stserkere Forhold end V, saa maa Inclinatio- 
i aftage, og omvendt naar H aftager, maa i tiltage. 
Hen eneste Tvivl der kan rettes mod Resultatet af Intensi- 
tetsbestemmelserne fra 1820 til 1827 er, at Svingningstiden af den 
^^d Observation erne benjttede magnetiserede Staalcylinder blev 
i Aaret 1825 ogl826 observeret i et Varmeapparat, livoriLuftens 
Temperatur ved en understillet Spirituslampe kunde forhoies, for 
8 
