125 
H 0 ide eller Zenitdistants af Buens Top; af de udforte Vinkelmaal 
og lagttagernes geodsetiske Distants beregnes da Nordlysets Hoide 
trigonometrisk. Dersom Buen f. E. viser sig for den nordligste 
lagttager i omtr.^^45o sydlig Zenitdistants, for den anden derimod 
i ligesaastor nordlig Zenitdistants vil dens virkelige Hoide vffire 
omtr. halv saa stor som Afstanden imellem begge lagttagere. 
Herved er imidlertid at mserke: 
Det vil kun sjelden indtrseffe, at Maalingerne ere samtidige 
og at de netop ere knytfede til de samme lysende Dele af Buen. 
Jo storre Udstrsekning et Meridiansnit af Buen bar i Hoide saa- 
velsom i Bredde, desto storre Fell kan den sidste Omstsendighed 
medfore. Ved at betragte Fig. 1, hvor aaaa er Gjennemsnittet 
af en Nordlysbue, A en lagttager i Nord, B en lagttager i Syd 
for samme, seer man, at Hoiden findes storre end Nordlysets 
storste Hoide, naar begge lagttagere have sigtet paa Buens over- 
ste Rand, mindre end dets mindste Hoide, naar de begge have 
Sigte paa den nedreRand, hvorimod etResultat, der ligger imel¬ 
lem Nordlysets storste og mindste Hoide udkommer, naar den 
ene lagttager har sigtet paa den ovre, den anden paa den nedre 
Rand. Dersom begge lagttagere see Nordlysbuen paa samme 
Side af Zenit, maa nodvendig Begges Maalinger enten knyttes 
til den overste eller til den nederste Rand eller ogsaa til en vis 
Midtlinie f. E. det Lyseste i Buen. I modsat Fald faar man — 
som Fig. 2 viser — enten en altfor liden eller sn altfor stor Hoide 
eller endelig slet intet Resultat, naar Sigtehnierne blive parallele 
eller divergerende. 
8. Saadanne Betragtninger i Forbindelse med den Omstsen- 
dighed, at det overveiende Antal Nordlys er indskrsenket til Po- 
larzoneme, saa at en stor Msengde Nordlys vise sig i Christia- 
som ere usynlige i Skaane, Danmark og det nordlige Tydsk- 
land, hvorfra ellers corresponderende lagttagelser kunde ventes, 
^I’emkaldte hos mig den Tanke, at man muligens ved en omhyg- 
Orientering eller Maaling af en Nordlysbues apparente Ud- 
straekning og stottet til dens bekjendte geometriske Forbindelse 
^ed de magnetiske Paralleler kunde finde dens Hoide'uden at 
A 
