131 
eller - 
dH = 
■ efter beh 0 rig UdvikUng og Reduction — 
sin Z" tang Z® T cos z 
cos Lsin JS[ cos (z—N)' ~ 
+ (tg (z - N) — tg z cos 2<p) dz J. 
Skal dN, da« og dz vsere udtrykte i Grader, men dH i 
geogr. Mile, saa maa man paa hoire Side af Lighedstegnet mul- 
tipUcere med 15 (hris Log. 1.17609). Man faaer altsaa, naar 
man tillige ombytter DifTerentialtegnet med Symbolet A: 
AH = (1.17609) sm Z*> tang Z» F _c os z __ 
cos 2^p Lsin N cos (z—N) 
— tang a« Aa® + (tg (z—N) - tg z cos 2d;) AzJ.12. 
12. Bestemmelse af Vinkelen N. Da de Nordlysbuer, 
man kan see fra eet og samme Sted, paa Grund af deres betyde- 
lige Heide kunne have en meget forskjellig Afstand derfra og 
altsaa tilhore ganske forskjellige magnetiske Paralleler, saa er 
det vist, at deres osculerende Cirkler heller ikke have neiagtig 
samme Poler, hver Bue har ifolge heraf sit N. Det hele over- 
skuelige Nordlysfeldt vil imidlertid neppe overskride en Zone om- 
kring lagttageren med 15® Radius (Z® Andes nemlig oftest mindre 
end 15®); og indenfor et saadantStreg er da heller ikke de mag¬ 
netiske Parallelers System ui’egelmsessigere, end at man ialmin- 
delighed kan lade sig noie med en Middelvaerdi for N — idet- 
fflindste til en Begyndelse. Man kan altid senere berigtige den 
lundne Heide, naar man finder, at den anvendte Vaerdi for N har 
^seret mindre n 0 iagtig. 
Let test kan man finde N ved HjsBlp af en Globus, paa 
hvilken de magnetiske Paralleler ere optrukne, noiagtigst der- 
itnod ved trigonometrisk Beregning af de magnetiske Meridian- 
^^ers Convergentspunkt, soin strjge igjennem lagttagerens Nord- 
^ysfeldt, hvilket — som man let indseer — maa udledes af Mag- 
Detnaalens bekjendte Declination paa lagttagerens Sted og i en 
^«kke af Punkter omkring samme. Den sidste Fremgangsmaade 
har jeg f^j. Christianias Nordlysdistrikt, paa hvis nordlige 
jeg har lagt mest Vaegt, deels fordi de allerfleste Buer vise 
der, deels ogsaa fordi Heiden af en sydlig Bue paa denne 
