199 
Fars 0 g paa at yinde Norge udgik, men kun imod Karl Johans 
Person. Saaledes indeholdt Tiden for 17de Novbr. 1813 et me- 
get heftigt Angreb paa den svenske Kronprins efter det engelske 
Blad the Star. 
Be Stater, hvis Skjaebne yar knyttet til Napoleons Vaelde, 
maatte efter Slaget yed Leipzig anse sig at staa paa Undergan- 
gens Rand. Tiden for Norges Statholder til at optrsede medsine 
overordentlige Midler kom altsaa laenge forend Karl Johans Over- 
magt i Hols ten erhvervede Norges Afstaaelse den 14 Jan. 1814. 
Allerede den 15de Decbr. havde Statholderen i Kristiania sam- 
menkaldt en Notabel-Forsamling af 72 Msend. Det var altsaa et 
saa talrigt Mode af ansete Borgere at de nok kunde omdannet 
sig til en improviseret Rigsdag. Alligevel adskiltes de tien 5te 
Jan. uden at mere end en enkelt Rest havde raabt Leve Kong 
Kristian uagtet flere Medlemmer havde vaeret ligefrem opfor- 
drede til at udraabe Prinsen til Konge. 
Da dette Forsog blev gjort paa samme Tid, som man kunde 
rente og allerede var udsat for den svenske Hsers Angreb paa 
Danmark gjennem Holsten, maa man antage at det har havt til 
Hensigt at forhindre dets Virkning. Dersom den norske Nation 
(midlertidigt) erklserede sig for uafhsengig, og Statholderen (tilsy- 
neladende) gjorde Opstand imod sin Konge, ved selv at lade sig 
udkaare, blev det uformeligt og maaske unyttigt at tvinge Fred- 
dk 6te til at afstaa et Land, som ikke linger var bans. Han 
kunde da ikke ved nogen Kielerfred befale Normaendene at ad- 
iyde Kongen af Sverige. Tbi de havde jo i Forvejen opsagt den 
Befalende Lydighed og Huldskab. 
Beviserne for at Kristian Fredrik saavel denne Gang i Kri-^ 
stiania som senere hen i Trondhjem og paa Ejdsvold gjorde For- 
paa at udraabes til Norges Arve-Konge, ere visselig for 
^iange til at det kan lykkes Ree, efter Benmgtelser som skrive 
fra bans Fortrolige, at gjendrive denne de norske Historie- 
skriveres Antagelse. Efter Prinsens Opfattelse af sine Rettighe- 
og af bans Forhold til Folket maatte en saadan Strteben vmre 
^uldkommen naturlig og retmaessig. 
* AaUs Erindr. 2 D. 341 , 345 . 
