218 
Regjeringen kunne udgive Sedler til Bestridelse af Udgifterne, 
under Rigsforsamlingens Garanti (Ejdsvold-Garantien, som strax 
paa furste Storthing foranledigede store Stridigheder og orasider 
blev brudt.) 
Det kunde umuligt undgaa en saa skarpsindig Hands Op- 
mserksomhed, som K. Magnus Falsen, at denne bans Politik var 
stik modsat de Erfaringer, man havde fra Frankrigs National- 
Forsamling, hvis Exempler ellers tjente ham som Forbillede og 
med hvilke han maatte vsere saa fortrolig. Derimod stemme 
disse Forslag fuldkommen med den Parliamentets Oplosning el- 
ler Prorogation, som saedvanligen plejer at finde Sted, naar Mi- 
nistrene i England skuUe faa fri Haender til i Hemlighed og ufor- 
styrrede af en ubelejlig Oppositions Indblanding, at pleje Un- 
derhandlinger med fremmede Magter. 
Det synes altsaa heraf at fremgaa at K. Magnus Falsen, lige- 
saahdt som Prinsen (den nyvalgte Konge) stolede paa Vaabenmagt, 
men derimod hellere paa diplomatiske Underhandlinger til sine 
»h 0 je Planers^ Udforelse. Om disse Planer giver Falsen et mser- 
keligt Indblik i et Skrift, han udgav for Fiendtlighedernes Ud- 
brud, dateret 4 Juni 1814, under Titel „hvad har Norge at haabe, 
hvad har det at frygte af en Forhindelse med Sverige, og un¬ 
der hvilke Betingelser kan denne Forening veere onskelig.^ Han 
udtaler deri intet Nationalhad imod de Svenske eUer nogen Uvilje 
imod en skandinavisk Forening i sig selv. Tvertimod foreslaar 
han til Stridens Lesning, at Karl den 13de skulde adoptere Kri¬ 
stian Fredrik, Norges Konge og Danmarks Tronarving som sin 
Son. Dette Skrift, som nu er en literser Sjeldenhed, giver nden 
Txivl, som forfattet strax efter Rigsforsamlingen, et saa tydeligl 
Indblik 1 dens Leders politiske Tanke, at det fortjener at gjengi- 
ves i sine mierkeligste Trmk: 
„Betragter man da den Vending, de politiske Tildragelser i 
de sidste Tider have taget, ser man hen til, hvilke, uhyre Strids- 
Masser der ere blevne satte i Bevmgelse, for at udvide enkelte 
tater paa aUe de Ovriges Bekostning, — og Isere de THdragel- 
ser, der nmrmest ligge for vore 0jne, os, at dette Udvidelses- 
